УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що згідно з договором позики, укладеним 07 липня 2010 року між ним та ОСОБА_5, остання отримала у борг кошти у розмірі 8 000 доларів США., які зобов'язалася повертати поступово.

Зокрема, з 01 листопада 2010 року перший внесок в розмірі 2 000 доларів США до 10 лютого 2011 року, другий внесок в розмірі 3 000 доларів США до 10 травня 2011 року, третій внесок в розмірі 3 000 доларів США до 10 серпня 2011 року.

Зазначав, що умовами договору було передбачено, що за кожен день затримки виплати позики ОСОБА_5 сплачує пеню в розмірі 0,2 % від суми позики.

Посилаючись на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, просив стягнути з неї на його користь борг за договором позики від 07 липня 2010 року в сумі 8 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ еквівалентно 93 200 грн та пеню в розмірі 5 840 доларів США, що згідно з курсом НБУ еквівалентно 68 036 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року, позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 07 липня 2010 року в сумі 8 000 доларів США, що еквівалентно згідно з курсом НБУ 94 022 грн 38 коп., 68 636 грн 33 коп. пені і 1 626 грн 59 коп. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 14 грн 23 коп. судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами було укладено договір позики та складена розписка на підтвердження отримання грошових коштів, а оскільки відповідач зобов'язання за цим договором не виконала, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення боргу за договором, а також пені.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що вона не укладала договору позики та не складала розписку є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики, за яким остання отримала безвідсоткову позику в розмірі 8 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 10 серпня 2011 року.

На підтвердження укладення договору позики , ОСОБА_4 надав розписку, оригінал якої долучено до матеріалів справи.

Дана розписка була вчинена у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно з умовами договору, погашення боргу повинно було здійснюватися частинами, починаючи із 01 листопада 2010 року, а саме: перший внесок в розмірі 2 000 доларів США повинен був бути повернутий не пізніше 10 лютого 2011 року, другий внесок в розмірі 3 000 доларів США не пізніше 10 травня 2011 року, третій внесок в розмірі 3 000 доларів США не пізніше 10 серпня 2011 року.

Згідно з висновком експерта від 13 липня 2015 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС в Івано-Франківській області, рукописний напис від імені ОСОБА_5 у розписці від 07 липня 2010 року виконаний ОСОБА_5 Вирішити питання чи виконано підпис ОСОБА_5, від імені якої він зазначений або іншою особою на розписці від 07 жовтня 2010 року не є можливим по причині не виявлення стійкої сукупності ознак, які б індивідуалізували підпис виконавця та великої варіаційності підпису ОСОБА_5 у зразках.

Посилання ОСОБА_5 про те, що рукописний напис «Харковська Ірина Сергіївна» був виконаний нею на чистому аркуші паперу на прохання працівників візового центру і використаний позивачем з корисливою метою для складання печатного тексту належними і допустимими доказами не підтверджено.

Доводи представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про те, що його не було умисно повідомлено про слухання справи в апеляційному суді є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.І. Євтушенко О.М. Ситнік