"26" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Іова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 мотивуючи вимоги тим, що 22.04. 1993 року відділом РАГСУ державної адміністрації Печерського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, давно відсутня любов та повага одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2011 року, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.04. 1993 року відділом РАГСУ державної адміністрації Печерського району м. Києва між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю, давно відсутня любов та повага одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2011 року, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.
Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
У зв'язку з вище викладеним позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 88, 224, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд
Шлюб, зареєстрований 22.04.1993 року відділом РАГСУ державної адміністрації Печерського району м. Києва між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 245 ) - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.