Провадження № 2/317/1581/2016
Справа № 317/4262/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Лебідь О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні 22.12.2016 р. представники сторін зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору. За умовами мирової угоди сторони домовилися про розподіл спадкового майна (земельної ділянки, що є предметом цього спору), що залишилась після смерті їх матері, ОСОБА_3, наступним чином: ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 5000,00 грн. за його частку у спадщині, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер :07:001:1306, що залишилась після смерті 01.07.2015 року ОСОБА_3, а ОСОБА_1 передає належну йому частку у власність ОСОБА_2. Своїм підписом на цій мировій угоді ОСОБА_1 підтверджує факт отримання ним до підписання цієї угоди в повному обсязі від ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 5000,00 грн. за належну йому 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :07:001:1306 і підтверджує відсутність у нього будь-яких претензій щодо розподілу спадкового майна, що є предметом цього спору.

Також сторони домовились визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку у межах згідно з планом, кадастровий номер :07:001:1306; яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, «СТ Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті, 01 липня 2015 року, матері, ОСОБА_3. Після укладення і набуття чинності цією мировою угодою будь-які спори щодо спадкового майна, що залишилось після смерті, 01.07.2015 року матері, ОСОБА_3, сторони вважають врегульованими остаточно.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 просив затвердити мирову угоду.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 також просила затвердити мирову угоду.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що мирової угода не підлягає визнанню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За умовами мирової угоди сторони домовилися про розподіл земельної ділянки, що залишилась після смерті їх матері, ОСОБА_3, наступним чином: ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 5000,00 грн. за його частку у спадщині, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер :07:001:1306, що залишилась після смерті 01.07.2015 року ОСОБА_3, а ОСОБА_1 передає належну йому частку у власність ОСОБА_2.

Фактично сторони просять узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку.

Суд констатує, що укладення мирової угоди неможливе коли ті чи інші відносини врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Крім того, суд зауважує, що предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі. Втім, з мирової угоди вбачається, що сторони ставлять у ній питання щодо розподілу спадкового майна, у той час коли як за первісним, так і за зустрічним позовом предметом позову є визнання права власності на 1/2 земельної ділянки в порядку спадкування. Таким чином, умови мирової угоди виходять за межі предметів первісного та зустрічного позовів.

Суд також зауважує, що у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом визнав первісний позов, а представник відповідача за зустрічним позовом визнав зустрічний позов. Отже, ніяких взаємних поступок у даному судовому провадженні не відбулось.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що мирова угода не відповідає чинному законодавству, а тому не може бути визнана.

Керуючись ст.ст. 175, 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У визнанні мирової угоди від 05 грудня 2016 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Д.І. Сакоян