Справа № 682/3637/14-ц
Провадження № 6/682/23/2016
У Х В А Л А

29.06.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Воробченко Л.А.

з участю секретаря Кушнір З.В.

старшого державного виконавця Нікітчука Р.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута подання старшого державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження фізичної особи (боржника) ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

23.06.2016 року старший державний виконавець Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження фізичної особи (боржника) ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 «б» кв.17 Хмельницької області у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №682/3637/14-ц виданим 21 травня 2015 року Славутським міськрайонним судом на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1 297 032 грн. 00 коп. та судових витрат у виді сплати судового збору в сумі 3 654 грн.00 коп. посилаючись на те, що божник ухиляється від виконання зобовязання.

В судовому засіданні старший державний виконавець Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 подання підтримав і пояснив, що ним згідно виконавчого листа №682/3637/14-ц, виданого 21 травня 2015 року Славутським міськрайонним судом на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1 297 032 грн. 00 коп. та судових витрат у виді сплати судового збору в сумі 3 654 грн.00 коп., постановою від 22.05.2015 року відкрито виконавче провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням для виконання. Крім цього, відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» ним направлено запити до органів державної влади та установ, які здійснюють реєстрацію майнових прав, з інформації яких встановлено, що земельних ділянок за боржником не зареєстровано, пенсії він не отримує, номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах немає. Однак за боржником рахується автотранспорт в кількості трьох одиниць тому 01.07.2015 року боржнику ОСОБА_3 направлено вимогу про надання до 07.07.2015 року транспортних засобів для опису. З інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник неодноразово перетинав кордон. Станом на 14.06.2016 року борг не погашений і від боржника не надійшли запитувані документи тому просить задовольнити подання і тимчосово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості.

Заслухавши пояснення старшого державного виконавця, дослідивши матеріали подання суд вважає, що подання до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.

Так, згідно частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 від 22.05.2016 року, на виконання виконавчого листа №682/3637/14-ц, виданого 21 травня 2015 року Славутським міськрайонним судом на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1 297 032 грн. 00 коп. та судових витрат у виді сплати судового збору в сумі 3 654 грн.00 коп. відкрито виконавче провадження, про що сторони виконавчого провадження повідомлені рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено запити до органів державної влади та установ, які здійснюють реєстрацію майнових прав, з інформації яких встановлено, що земельних ділянок за боржником не зареєстровано, пенсії він не отримує, номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах немає. Однак встановлено, що за боржником рахується автотранспорт в кількості трьох одиниць тому 30.06.2015 року боржнику ОСОБА_3 направлено вимогу про надання транспортні засоби до 07.07.2015 року для опису, а 05.04.2016 року направлено вимогу про надання до 12.04.2016 року технічної документації на гараж. 02.04.2016 року старшим державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за адресою боржника, якого в дома не було.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що станом на 21.03.2016 року боржником ОСОБА_3 було здійснено виїзд з України 04.05.2014 року та вїзд в Україну 05.05.2014 року, виїзд з України 24.07.2015 року та вїзд в Україну 02.08.2015 року.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань. Наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Старшим державним виконавцем в поданні не зазначено та не надано суду докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_3 від виконання свого зобов'язання як боржника.

Посилання державного виконавця на те, що боржник добровільно заборгованість не сплатив, на повідомлення та виклик державного виконавця не реагує не є таким, що може бути підставою для застосування обмеження.

Старшим державним виконавцем не приймались міри щодо належного повідомлення боржника, не застосувався привід боржника і не оголошувався його розшук.

Факту ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення, як того вимагає п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не доведено і судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1, погодженого з начальником Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження фізичної особи (боржника) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 «б» кв.17 Хмельницької області у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Воробченко Л. А.