Справа № 199/7915/16-ц
14 грудня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: кооператив по будівництву та експлуатації колективного гаража «Амур-2», _
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж за набувальною давністю, зазначивши, що її батько ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1994 року придбав гараж №21 у гаражному кооперативі «Амур-2».Батько позивачки ОСОБА_2 помер 14.01.2004 року, та перед смертю склав заповіт, яким заповів позивачу належний йому гараж №21, що знаходиться в автогаражному кооперативі «Амур-2». Позивач після смерті батька фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, отже, вона безперервно, відкрито та добросовісно володіє та користується зазначеним гаражом, сплачує членські внески. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за нею право власності на гараж №21 у гаражному кооперативі «Амур-2» за набувальною давністю.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батько ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 14.07.1994 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_3, придбав у громадянина ОСОБА_4 гараж №21 у гаражному кооперативі «Амур-2». Доказів державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірний гараж позивачем суду не надано. ОСОБА_2 помер 14.01.2004 року, та перед смертю склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_5, яким заповів позивачу належний йому гараж №21, що знаходиться в автогаражному кооперативі «Амур-2». Доказів чинності вказаного заповіту на момент відкриття спадщини позивачем суду не надано. Позивач після смерті батька безперервно, відкрито та добросовісно володіє та користується зазначеним гаражом, сплачує членські внески, що підтверджується довідкою, виданою 25 липня 2016 року третьою особою по справі Доказів наявності або відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2Г, які б прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття в установленому законом порядку, позивачем суду не надано, таким чином, суд позбавлений можливості встановити належність спадщини у вигляді спірного гаражу іншим особам, а також встановити осіб, на права та обовязки яких може вплинути рішення по даній справі.
Крім того, відповідно до ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Відповідно до розяснень, даних в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014р., володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Також, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Крім цього, при вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, суд вважає, що норми ст. 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.
Враховуючи викладене, вбачається, що добросовісність володіння полягає у тому, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Позивач, в свою чергу знала, хто був власником майна, крім того значений гараж є спадковим майном, яке позивачка мала право успадкувати відповідно до закону або заповіту складеного на її імя ( у разі його чинності), у звязку з цим суд вважає за доцільне відмовити позивачу в позові про визнання за неюправа власності на гараж за набувальною давністю
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст.10, 60, 130, 214, 215 ЦПК України, суд,
У позовних вимогах ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,- відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя