Справа № 278/275/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.
секретаря с/з - Безпалько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
05 лютого 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав із підстав зазначених в ньому.
Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Житомирі, в свідоцтві про народження якого батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3).
Відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 листопада 2012 року місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).
Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.
Частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 191, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 14, 215, 218, 221-223, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1, не працюючої, іден.код.НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 551 гривня 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. В. Зубчук