Справа № 165/1826/15-ц
Провадження № 2/165/336/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

а участю секретаря Харук Ю.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу, -

встановив:

22 липня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем ОСОБА_3 03 липня 2008 року було укладено договір №ROZ0GA00000788 за умовами якого остання отримав кредит у розмірі 16389,80 доларів США на термін до 03 липня 2015 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Відповідач за умовами кредитного договору, зобовязувався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Для забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором №ROZ0GA00000788 від 03 липня 2008 року було укладено договір поруки між позивачем та ОСОБА_1.

У звязку з невчасним погашенням заборгованості по кредиту станом на 30 червня 2015 року у відповідача ОСОБА_3 існує заборгованість в сумі 3974,68 доларів США, що еквівалентно 83508,09 грн., де заборгованість по кредиту складає 3322,97 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 264,98 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом 5,95 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 180,18 доларів США, штраф (фіксована частина) 11,90 доларів США, штраф (процентна складова) 188,70 доларів США.

Оскільки, добровільно, відповідач ОСОБА_3 кошти банку не повертає, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 в свою користь кредитну заборгованість в сумі 3974,68 доларів США, що еквівалентно 83508,09 грн., а також судові витрати по справі.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності його представника, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чино, причину неявки в судове засідання не повідомив.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. ЇЇ представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що позивач без згоди поручителя ОСОБА_1 укладав з відповідачем ОСОБА_3 додаткові угоди до кредитного договору №Н0200А00000788 від 03 липня 2008 року, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності. Дані обставини, не дають підстави покласти на ОСОБА_1 відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

З копії кредитного договору №ROZ0GA00000788 від 03 липня 2008 року вбачається, що між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 16389,80 доларів США (а.с.9-11).

Відповідно до графіка погашення кредиту відповідач ОСОБА_3 зобовязувалася повернути кредит в повному обсязі у строк до 03 липня 2015 року. (а.с.13).

Для забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_3 03 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки №ROZ0GA00000788 (а.с.19).

Відповідно до п.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

За положеннями частини першої ст.559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Додатковою угодою №1 від 19 грудня 2012 року збільшено розмір кредиту з 16389,80 доларів США до 16577,53 доларів США, в тому числі: на споживчі цілі - з 14500 доларів США до 15116,85 доларів США, на сплату страхових платежів - з 1272.95 доларів США до 1460,68 доларів США, внаслідок чого крім самої суми кредиту збільшилась і сума процентів за користування кредитом. Крім того, додатковою угодою встановлено додатковий вид відповідальності у разі порушення позичальником зобовязання, а саме штраф у розмірі 84,17 доларів США.

Додатковою угодою № 1 від 20 травня 2014 року розмір кредиту збільшено до 16809,84 доларів США, зокрема, на сплату страхових платежів - до 1692,99 доларів США та збільшено штраф до 252,94 доларів США.

Додатковою угодою №1 від 20 червня 2013 року розмір штрафу збільшено до 645,36 доларів США.

Збільшення розміру (суми) процентів, внаслідок укладення додаткових угод прослідковується шляхом порівняння графіків погашення кредиту (додаток №2 до кредитного договору, додаток №1 до додаткової угоди №1 від 19 грудня 2012 р. та додатку №1 до додаткової угоди №1 від 20 червня 2013 р.

Оскільки внаслідок укладення додаткових угод між банком та ОСОБА_3, без згоди та відому поручителя ОСОБА_1 збільшився обсяг її відповідальності, а тому, в силу ч.1 ст.559 ЦК України порука вважається припиненою.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176 цс15.

У звязку з тим, що змінилися умови основного зобовязання, внаслідок чого збільшилася відповідальність поручителя, тому підстав покладення на ОСОБА_1 відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком не має.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 21 жовтня 2015 року, справа № 6-2003цс15).

Згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч.1 ст.192 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити у грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 01 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15, які відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими до застосування.

Однак, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», розраховуючи еквівалент пені у доларах США не врахував вище викладені правові позиції, не врахував, що пеня за прострочення сплати кредитних коштів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником свого обов'язку, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення кредитних зобов'язань.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 180,18 доларів США як пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором та 188,70 доларів США штрафу до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 істотно порушив вимоги ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 550, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" 03 липня 2008 року, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому вимога позивача про повернення коштів за договором кредиту з відповідача ОСОБА_3. у сумі 3605,80 доларів США підлягає до задоволення.

Оскільки суд задоволив позов частково, тому в користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суд стягує з відповідача ОСОБА_3 пропорційно судовий збір, а саме в розмірі 757,77 грн., що підтверджуються документально (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 536, 553, 554, 598, 559, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України - суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №ROZ0GA00000788 від 03 липня 2008 року, а саме: 3322 (три тисячі триста двадцять два) долара США 97 центів - заборгованість за кредитом, 264 (двісті шістдесят чотири) долари 98 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 (пять) доларів 95 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11 (одинадцять) доларів 90 центів - штраф (фіксована частина), а всього 3605 (три тисячі шістсот пять) доларів США 80 центів , що еквівалентно 75777 (сімдесят пять тисяч сімсот сімдесят сім) грн.13 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 757 (сімсот пятдесят сім) грн. 77 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання пеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук