У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Великокісницьке» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належать земельні ділянки площею 1,3650 га, 1,6153 га, 1,3650 га, що розташовані на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області на підставі державних актів від 15 серпня 2012 року, від 15 серпня 2012 року та від 18 вересня 2012 року відповідно. Вказував, що до моменту оформлення ним права власності на вказані земельні ділянки, вони перебували у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Великокісницьке» (далі - ТОВ «Великокісницьке»). Після оформлення права власності на вказані земельні ділянки відповідач пропонував йому укласти договори оренди землі, на що він не погоджувався. При цьому в період 2012 - 2015 рр. відповідач на підставі усних угод користувався зазначеними земельними ділянками, у зв'язку з чим він протягом вказаного періоду часу отримував орендну плату, про що розписувався у відомостях відповідача. На початку 2014 року він звернувся до відповідача з проханням про виділення йому земельних ділянок в натурі, на що той повідомив про неможливість задоволення цієї вимоги через перебування вказаних земельних ділянок в оренді. На неодноразові його вимоги відповідач у вересні 2015 року надав йому копії договорів оренди. За вказаним фактом він звернувся до Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області з письмовою заявою про вчинення злочину, оскільки підписи у спірних договорах поставлені не ним, а відтак є підробленими. По вказаному факту 18 вересня 2015 року було відкрито кримінальне провадження в ході якого проведена почеркознавча експертиза, у висновку якої від 06 листопада 2015 року зазначено, що в договорах оренди землі підписи від імені орендодавця виконані не ним, а іншою особою.

Посилаючись на те, що відповідач використовує підроблені договори оренди, позивач просив визнати недійсними договори оренди землі № 1262 від 05 вересня 2012 року, № 1978 від 22 вересня 2012 року та № 1263 від 26 вересня 2012 року згідно з якими належні йому на праві власності земельні ділянки, площею 1,3650 га, 1,6153 га і 1,3650 га, що розташовані на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, були від його імені передані в оренду відповідачу.

Рішенням Ямпільського районного суду від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 1262 від 5 вересня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Великокісницьке», предметом якого є земельна ділянка площею 1,3650 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним договір оренди землі № 1978 від 22 вересня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Великокісницьке», предметом якого є земельна ділянка площею 1,6153 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним договір оренди землі №1263 від 26 вересня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Великокісницьке», предметом якого є земельна ділянка площею 1,3650 га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто із ТОВ «Великокісницьке» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 461 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачка на виконання вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не довів обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, зокрема не надав належних та допустимих доказів підроблення його підпису в оспорюваних договорах оренди земельних ділянок. При цьому, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що такий факт може бути встановлений вироком суду у кримінальній справі (ч. 1 ст. 61 ЦПК України), а не висновком почеркознавчої експертизи, що була проведена в рамках кримінального провадження і якій суд не надав відповідної оцінки (в рамках саме кримінального провадження).

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов