Справа № 760/7570/16-ц
Провадження № 2/760/3840/16
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

06 червня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

За участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

За участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судвому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває зазначена справа.

У судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на автомобіль Volvo XC 70, 2011 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Представник позивача стверджував, що ОСОБА_4 є дружиною відповідача, а автомобіль на лежить їм на праві спільної сумісної власності.

Суд констатує, що відповідачем у цій справі є ОСОБА_3. Автомобіль Volvo XC 70, 2011 року випуску, на який просить накласти арешт представник позивача, зареєстрований на ОСОБА_4, яка не є стороною у справі.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, що автомобіль Volvo XC 70, 2011 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, суд звертає увагу, що представник позивача не надав суду ідентифікуючих даних автомобіля, зокрема відсутній його державний номер. Також відсутні ідентифікаційні дані ОСОБА_4 (дата народження, ідентифікаційний номер), що позбавляє можливості встановити її особу та може призвести до накладення арешту на майно іншої особи.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко