Справа № 357/8820/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) , яка перебуває в КСП «Радянська Україна» розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3, померлій 18.02.2006р. на підставі сертифікату на земельну частку (пай), який не зберігся із-за пожежі, що сталася в будинку, де проживала спадкодавець. Посилаючись на те, що іншим шляхом він не може набути права на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), оскільки в заповіті, складеному ОСОБА_3 від 24.09.1999р. за реєстровим номером №16 нею було вчинено розпорядження власним майном, а саме всім своїм майном, яке їй буде належати і з чого б воно не складалося на час смерті, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому просив суд позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Білоцерківського району в судове засідання представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала письмову заяву про визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення .

Так, дійсно судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18.02. 2006р.

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_3 24.09.1999р. та засвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району , реєстровий № 16, спадкодавець вчинила розпорядження, згідно з яким усе належне їй майно, яке буде їй належати на час смерті , заповіла ОСОБА_1.

Дані обставини також підтверджуються довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 04.03.2014р. № 388 про те, що ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 до 18.02.2006року. На час смерті з нею проживав але, не був зареєстрований- Ременчук О.Е.-онук.

Відповідно до довідок ТОВ Агрофірма «Матюші» ОСОБА_3 був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0079737 реєстраційний номер №211, орієнтовною площею 2,32га.

Дані обставини також підтверджуються фотокопією плану розташування земельних ділянок на території ОСОБА_2 сільської ради, з позначенням ділянки ОСОБА_3

А згідно з листом ОСОБА_2 сільської ради від 08.09.2016р. № 02-14/256 факт видачі ОСОБА_3 сертифікату на земельну частку (пай) за № КВ, 0079737 за номером земельної ділянки № 211 повністю підтверджується. Доказом по справі є також витяг за зборів уповноважених членів КСП Агрофірма «Матюші» від 10.07.1996року яким затверджені списки членів КСП Агрофірма «Матюші» які мають право на земельну частку (пай).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2014року №552 02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

Судом враховано норму ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

А згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністраціє. А згідно з ст.3 цього Закону особи, які є власниками сертифікатів , які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). При цьому їм видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної сумісної або право спільної часткової власності (ст.12 Закону). Сертифікати на право отримання земельної частки (паю) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що позивач відноситься до спадкоємців за заповітом, згідно ст.. 1235 цього Кодексу.

Позивач прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Суд враховує і те, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, суд приходить до висновку, що в даному випадку є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, оскільки право власності на спадкове майно у спадкодавця виникло на підставі правовстановлюючого документа сертифікату на земельну частку (пай) за № КВ, 0079737 за номером земельної ділянки № 211в КСП «Радянська Україна», на території ОСОБА_2 сільської ради, який був виданий ОСОБА_3 і втрачений під час пожежі, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли обґрунтування та підлягають до задоволення.

Керуючись ст..ст. 15,60,212-215, 223 ЦПК України, ст.ст.2,3,12Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» , ст.ст. 182, 1223,1225,1235 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) 2,32 умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 18.02.2006року ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) за № КВ, 0079737 ( номером земельної ділянки № 211) в КСП «Радянська Україна».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_4