ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5566/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Дарницький районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у м. Києві про стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 09.06.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Дарницький районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у м. Києві про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до Республіки Білорусь без згоди батька, у період з 10.08.2016 року до 01.07.2017 року з метою навчання - в супроводі матері (позивачки) та на виготовлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України, посилаючись на те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2001 року до початку 2011 року, мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; на даний час сторони проживають окремо; відповідач з початку 2016 року не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі; позивачка на даний час разом з сином ОСОБА_5 має статус тимчасово переміщеної особи; відповідач перебуває на тимчасово окупованій території - Луганської області; на даний час позивачка має намір виїхати на тимчасове проживання до Республіки Білорусь, де вона має місце працевлаштування, а дитина - син ОСОБА_5 навчається в школі з 2015 року; на даний час відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за межі України на час навчання та на оформлення паспорта для виїзду за кордон, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило.

Представник 3-ої особи - Дарницького районного відділу Головного управління державної міграційної служби України у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своєю заявою від 27.07.2016 року просив справу розглядати без участі представника третьої особи.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір»ю - позивачкою ОСОБА_2

Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, де батьками дитини зазначені ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_7 - матір (а.с.11); згідно копії свідоцтва про шлюб від 10.11.2012 року - ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.12).

Як вбачається з довідки від 18.05.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивачка ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 - відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.13).

Згідно довідки ТОВ «ФайнФудТрейд» від 02.05.2016 року - позивачка ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві на посаді заступника директора, Товариство знаходиться у м. Брест (Білорусь) - а.с.10; згідно довідки середньої школи №9 м. Бреста - ОСОБА_3 (син) є учнем 8 класу школи (станом на травень 2016 року) - а.с.9.

Як стверджує позивачка ОСОБА_2, відповідач є працездатною особою, має щомісячні доходи, утримань із заробітної плати відповідача на підставі виконавчих документів на користь 3-х осіб не відбувається, тощо.

Відповідач ОСОБА_3 раніше надавав згоду як батько на виїзд сина ОСОБА_5 за межі України у супроводі матері дитини (позивачки), що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3 від 15.03.2011 року, 26.01.2013 року та від 26.02.2015 року.

Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем судові не надано.

Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення позивачки, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, відсутність заперечень відповідача, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 09.06.2016 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови №724 від 25.08.2010 року) - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (в тому числі) - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ствердження позивачки про те, що відповідач ОСОБА_3, як батько ОСОБА_5, необмежений у своїх правах, але останнім часом безпідставно фактично не надає згоди на виїзд дитини (сина) за межі України - до Республіки Білорусь з метою продовження навчання, в судовому засіданні не спростовані.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, те, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які можуть бути підставою для обмеження у здійсненні права на пересування неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вимоги ОСОБА_2 в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України та виготовлення документів - у межах заявлених вимог також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 224-228, 367 ЦПК України, на підставі ст.141, 150, 155, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.313 ЦК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови №724 від 25.08.2010 року), суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 09.06.2016 року і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України - до Республіки Білорусь неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері ОСОБА_2 - без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у період з дати надання дозволу до 01.07.2017 року.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення документів, які видаються органами внутрішніх справ за місцем проживання, на тимчасовий виїзд за межі України дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без посвідченого нотаріально клопотання батька дитини - ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів - допустити до негайного виконання.

За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

За загальним правилом, а також у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Парамонов М.Л.