Справа № 627/1675/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно здобутого майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно здобутого майна.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 04 грудня 2015 року між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір Фінансового лізингу № 002517 з додатками, згідно якого предметом Лізингу по даному договору є: Foton.

Відповідно до умов Договору лізингодавець (Відповідач) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу (Foton) у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу (Позивачу) на умовах, передбачених договором.

На сайті OLX.UA, він знайшов вищевказаний транспортний засіб та зателефонував до продавця (автосалон Ваш Авто), йому роз'яснили, що дійсно таке авто є і зараз на нього акційна ціна. Приїхавши до салону компанії, в усній формі представник відповідача роз'яснила, що дійсно такий транспортний засіб є за ціною вказаною на сайті, і що він повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в сумі 35 000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. В той же день ним було сплачено рахунок на суму 35 000 грн.

Представником не було роз'яснено призначення платежу в сумі 35000 грн., який

виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору. Позивач же вважав, що це часткова оплата вартості транспортного засобу (зі слів представника компанії та призначення платежу, що був зазначений в рахунку для оплати, наданим цим представником). В договорі це передбачено, але у позивача не було можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання, так як представник відповідача не надала достовірної інформації, завірила в тому, що всі істотні умови договору вона пояснила та спонукала позивача підписати договір швидше, мотивуючи тим, що на це чекають інші особи, які бажають укласти договір лізингу. Крім цього, протягом обіцяних днів предмет лізингу так і не був переданий. Позивач неодноразово дзвонив до компанії, але вирішити питання так і не вдалося.

Після підписання вивчення змісту договору стало зрозуміло, що сплачені кошти не повернуть, та можливості розірвати договір немає, оскільки договір зовсім не передбачає можливості розірвання з ініціативи лізингоодержувача, що є порушенням прав позивача як споживача.

Також, зі змісту оспорюваного договору вбачається, що сторони остаточно не погодили графік сплати лізингових платежів, який в договорі неодноразово згадується як Додаток № 3, але до договору не додається.

Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» визначено, що істотними умовами договору лізингу є:

?предмет лізингу;

?строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу);

?розмір лізингових платежів;

?інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги» встановлено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема фінансовий лізинг.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги» визначено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами господарювання на підставі договору.

Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити:

1) назву документа;

2) назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання;

3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу;

4) найменування, місцезнаходження юридичної особи;

5) найменування фінансової операції;

6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків;

7) строк дії договору;

8) порядок зміни і припинення дії договору;

9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору;

9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту;

10) інші умови за згодою сторін;

11) підписи сторін.

А відтак з урахуванням положень ст. 806 ЦК України, ч. 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги», до істотних умов договору фінансового лізингу, щодо яких має бути досягнуто згоди сторонами окрім розміру лізингових платежів, є їх кількість та період в продовж якого здійснюється оплата за користування предметом лізингу, тобто період впродовж якого здійснюється сплата лізингових платежів, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Відповідно до розділу «Визначення термінів» у Договорі № 002517 фінансового лізингу терміни вживаються в наступному значенні, зокрема:

Комісія за супроводження Договору - грошові кошти сплачені за послуги супроводження Договору, які сплачуються Лізингоодержувачем у складі лізингового платежу. Розмір Комісії за супроводження Договору відображається у Додатку №3 до Договору та становить погоджений Сторонами відсоток.

Обсяг фінансування - сума грошових коштів, що становить різницю між Вартістю Предмета лізингу, на момент його передачі та сплаченим Лізингоодержувачем Авансовим платежем та можливою доплатою у відповідності до умов Договору. На суму Обсягу фінансування нараховуються відсотки (проценти), обсяг фінансування та відповідні відсотки підлягають сплаті Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця. Порядок та розміри сплати Обсягу фінансування визначається у Договорі та Додатку №3 до Договору.

Лізинговий період - період, за який Лізингоодержувач здійснює оплату за користування Предметом Лізингу.

Пунктом 8.1 Договору № 002517 фінансового лізингу передбачено, що сторони погоджуються, що Лізингові платежі та Інші Платежі, що підлягають сплаті за цим Договором на користь Лізингодавця, відображають справедливу вартість Предмета лізингу та забезпечують отримання Лізингодавцем суми очікуваної на дату виконання Договору відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями, встановленого КБ «Райффайзен Банк Аваль» при продажу долара США станом на дату, коли кожен Платіж підлягає оплаті.

Пунктом 8.5 Договору № 002517 фінансового лізингу передбачено, що всі платежі, які визначаються у Додатку №1 та Додатку №3 до даного Договору сплачуються Лізингоодержувачем згідно з вказаних додатків на підставі рахунків виставлених Лізингодавцем.

Пунктом 10.1. Договору № 002517 фінансового лізингу передбачено, що Лізинговий платіж це платіж, що сплачується кожного місяця Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Додаток №3 до Договору). Кожний лізинговий платіж включає - відсотки (проценти) за користуванням Обсягом фінансування в розмірі 21 % річних на залишок частини від обсягу фінансування (винагорода лізингодавця за отримане у лізинг майно) - частина від Обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу) - комісія за супроводження Договору в розмірі 7%.

Пунктом 10.3. Договору № 002517 фінансового лізингу передбачено, що на момент укладання даного договору попередній розмір щомісячного лізингового платежу, у разі залишення вартості предмета лізингу на рівні, який було визначено на момент підписання даного договору, становить 217 доларів 95 центів, згідно з обмінним курсом долара США до української гривні, на фактичну дату укладання даного Договору, що відповідно становить 5 448 грн. 75 коп. у гривневому еквіваленті на дату укладання цього договору, згідно з обмінним курсом долара США до української гривні. У випадку залишення вартості предмета лізингу на рівні, який було визначено на момент підписання даного договору, та до передачі предмета лізингу Лізингоодержувачу сторони зобов'язані підписати Додаток №3 до даного договору (Графік сплати лізингових платежів або План відшкодування або Додаток №3 до Даного договору).

Пунктом 17.2. Договору № 002517 фінансового лізингу передбачено, що підписання цього Договору та Додатків до нього є свідчення факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеними, умовамита змістом Договору та Додатків до нього.

Також статтею 17 Договору № 002517 фінансового лізингу «Прикінцеві положення» визначено, що Додатками до даного Договору є:

?Додаток №1 - Графік сплати Авансового внеску;

?Додаток №2 - специфікація;

?Додаток №3 - Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Однак, Додаток №3 - Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між ТОВ «Ваш Авто» та позивачем ОСОБА_4 підписано не було.

Оскільки положеннями Договору №002517 фінансового лізингу передбачена сплата лізингових платежів, винагороди Лізингоодержувача за надання послуг фінансового лізигну, комісія за супроводження договору, впродовж лізингового періоду, проводиться відповідно до встановленого Додатком №3 до Договору №002517 фінансового лізингу «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів», який є невід'ємною частиною основного Договору та містить іститні умови договору фінансового лізингу,

які підлягають обов'язковому погодженню сторонами.

Також ні змістом остовного тексту Договору №002517 фінансового лізингу, підписаними Додатками №1 та №2 не встановлено у грошовому виразі розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода Лізингодавця, та невстановлений строк їх сплати.

Як слідує із змісту основного тексту Договору №002517 фінансового лізингу розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода Лізингодавця, у грошовому виразі, та строк їх сплати визначається Додатком №3, який підписаний так і не був.

Розмір лізингових платежів є істотною умовою Договорів фінансового лізингу, а відсутність підписаного сторонами Додатку №3 свідчить про недосягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов договору, а тому він не може вважатися укладеним.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9: не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відновідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). При визнанні правочину (договору) неукладеним можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст.1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Окрім цього, зміст основного тексту Договору №002517 фінансового лізингу та додатків №1 та №2 не містить повної та достовірної інформації про фінансові послуги, що надаються ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», а відтак підписання вказаних документів договору про надання фінансових послуг порушують права позивача, як споживача на отримання повної та достовірної інформації про фінансові послуги.

Враховуючи те, що зміст умов, в тому числі і істотних умов, Договору №002517 фінансового лізингу пілягали фіксації в декількох документах, та підлягали підписанню Сторонами, не підписання Сторонами саме Договору Лізингоодержувачем та Додатку №3 є обставиною, що вказує на не укладання Договору № 002517 фінансового лізингу, а відтак з урахуванням положень наведених норм цивільного законодавства, у ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» не виникало підстав для отримання сплаченого позивачем 04 грудня 2015 року платежу по Договору №002517 фінансового лізингу в сумі 35 000 грн., в результаті чого позивачем безпідставно здійснено перерахунок зазначених грошових коштів на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», а тому позивач звернувся з позовом з вимогами про стягнення з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» безпідставне набуде майно, а саме грошові кошти всумі 35 000 грн., три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розімі 31, 64 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Крім того, просить звернути увагу суду, що на сьогоднішній день склалась відповідна судова практика по розгляду аналогічних цивільних справ, саме з таких позовних вимог, з яких він звернувся до вуду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові, та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши письмі заперечення на позовну заяву в обґрунтування яких зазначив, що у задоволенні позову має бути відмовлено через те, що вищезазначений позов є безпідставним та необґрунтованим, та таким, що не підкріплений жодним належним та допустимим доказом.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 04.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та позивачем було укладено Договір фінансового лізингу за № 002517 на придбання транспортного засобу Foton.

В цей же день позивачем було внесено 35 000 грн., як адміністративний платіж.

На виконання умов договору позивачем отримано примірник договору разом з додатками № 1, № 2, в яких зазначено марку, модель та вартість предмету лізингу, який був обраний самостійно.

Відповідно до визначених у даному договору термінів, лізинговий платіж - щомісячний платіж, що сплачується Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця у строки та розмірі відповідно до даного договору та до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування та Додаток № 3 до договору).

Комісія за супроводження договору - грошові кошти сплачені за послуги супроводження договору, які сплачуються Лізингоодержувачем у складі лізингового платежу. Розмір комісії за супроводження договору відображається у Додатку № 3 до договору та становить погоджений сторонами відсоток.

Договором також передбачено, що порядок та розмір сплати обсягу фінансування визначається у договорі та додатку № 3.

Згідно п.8.5 Договору всі планові платежі, які визначаються у додатку №1 та №3 до даного договору сплачуються Лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених Лізингодавцем.

Відповідно до п. 17.2 Прикінцевих положень вказаного договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Згідно п.17.4 Договору підписанням даного договору та додатків до нього Лізингоодержувач заявляє, що отримав усі конкретно викладені пояснення від представника ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», що стосуються змісту договору та додатків, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв`язку із укладенням та виконанням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього.

Також, як вбачається з Договору додатками до нього є:

№1 - Графік сплати Авансового внеску;

№2 - Спкцифікація;

№3 - Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу сторонами не було підписано та не узгоджувався Додаток №3 "Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами", який є істотною умовою вищевказаного Договору фінансового лізингу, з чого суд робить висновок, що позивач не був чітко ознайомлений із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. Дана обставина знайшла своє підтвердження поясненнями позивача, які дані ним в позовній заяві, та не заперечує у своїх письмових поясненнях відповідач.

При цьому будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом), обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

У Директиві 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11.05.2005 р. щодо несправедливих видів торговельної практики зазначається, що фінансові послуги через їхню складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи зобов'язання торговця. Оманливі види, торговельної практики утримують споживача від поміркованого і, таким чином, ефективного вибору. Директива розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди. Згідно п. 2 ст. 7 Директиви, комерційна діяльність вважається такою, що вводить в оману, якщо вона містить недостовірну інформацію або створює загальне враження, що вводить чи може ввести в оману, навіть, якщо інформація вірна у відношенні одного або декількох елементів такої інформації. Разом з тим, бездіяльністю, що вводить в оману вважається така комерційна діяльність, в котрій, виходячи з фактичної ситуації, приймаючи до уваги всі особливості, обставини та обмеження комунікативного середовища, продавець не надає суттєво необхідної середньостатистичному споживачеві інформації для прийняття обдуманого рішення щодо угоди, що веде або може призвести до укладення середньостатистичним покупцем угоди, яка не була б укладена ним при інших обставинах. Також, вводячою в оману бездіяльністю визнається ненадання продавцем або несвоєчасне надання в двоякій, нечіткій, незрозумілій формі інформації, що вважається суттєвою. Зокрема, суттєвою є інформація про ціну угоди.

Однак, умови спірного договору фінансового лізингу мали суперечності між окремими його положеннями та Додатками. Оскільки позивач неправильно сприймав умови договору, а саме Додатку № 1, він сприймав всі зазначені в ньому платежі як виплату вартості транспортного засобу частинами, оскільки всі вказані у зазначеному додатку платежі були визначені як «графік сплати першого лізингового платежу». Оскільки призначення платежу в сумі 35 000 грн. не відповідає визначенню цього платежу в договорі, відповідач повинен був повернути йому вказаний платіж. Оскільки цього відповідач не зробив, це свідчить саме про нечесну діяльність з його боку та опосередкований обман його як споживача фінансової послуги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу)» суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг).

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року №9 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). При визнанні правочину (договору) неукладеним можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на які воно було набуте, згодом відпала.

Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Розмір лізингових платежів є істотною умовою Договору фінансового лізингу, а відсутність підписаного сторонами Додатку №3 свідчить про недосягненням сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов договору, а тому він не може вважатись укладеним.

Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-122цс14).

У даному випадку між сторонами фактично не виникли договірні відносини, тому застосування ст.1212 є підставним та обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд вважає неукладеним договір фінансового лізингу від 04.12.2015 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» та ОСОБА_1, оскільки сторонами при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу не було узгоджено та підписано Додаток №3 «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами», що є невід'ємною частиною даного договору, що на думку суду, є не погодженням усіх істотних умов договору.

При цьому суд не приймає до уваги аргументів відповідача щодо відмови в задоволенні позову, які викладені у письмовому заперечені, так як вони стосуються вимог щодо визнання договору недійсним, а позивач з такими позовними вимогами до суду не звертався.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» в користь позивача ОСОБА_1 35 000 гривень безпідставно отриманих коштів.

Крім того, відповідно до ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України).

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи вищевказане суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від суми 35 000 гривень безпідставно одержаних коштів за період з 04.12.2015 року (часу отримання відповідачем коштів) по 11.12.2015 року (день подачі позову до суду), що становить 21, 01 грн.( 35 000*3*8/365/100).

Відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу суд виходить з наступного:

Згідно з діючим законодавством, особа несе відповідальність за завдану моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями ЦК України, а також іншими нормативними актами, які встановлюють відповідальність за таку шкоду у тому числі Законом України «Про захист прав споживачів».

Положеннями п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції на час укладення договору визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту) відповідно до Закону.

Положення ст. 23, ст. 1167 ЦК України до спірних правовідносин, які регулюються саме ЗУ «Про захист прав споживачів» не застосовуються, а тому доводи позивача про застосування положень цивільного законодавства безпідставні.

Стосовно тверджень ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» щодо порушення судом правил підсудності, суду приходить до висновку про їх безпідставність.

Звертаючись до Краснокутського районного суду, ОСОБА_1 мотивував позовну заяву порушенням Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позивач звернувся до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Окрім того, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» не скористалось своїм право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності, згідно ст.ст. 293, 294 ЦПК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 84 , 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 528,536,625,626-628,806,1212,1214 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансовий лізинг» суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно здобутого майна - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» (, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, р/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 безпідставно здобуте майно, а саме грошові кошти в розмірі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» (, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, р/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 23 (двадцять три) грн. 01 коп.

Стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» (, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, р/р 4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Каліберда