Справа № 492/81/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про надання строку для усунення недоліків позовної заяви

22 вересня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання за ним право власності за законом на спадкове майно у вигляді земельних ділянок площею 6,25 га, 6,17 га та 6,32 га, розташованих на території Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області, які залишились після смерті його племінника ОСОБА_2, померлого 20.05.2009р., посилаючись на те, що його померлий племінник ОСОБА_2був власником земельних ділянок на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 047139 та свідоцтв про право на спадщину за законом. Після смерті спадкодавця, позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті племінника, але отримати відповідні свідоцтва на зазначене майно не зміг, через відсутність правовстановлюючих документів за зазначені земельні ділянки.

У судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При підготовці до розгляду справи суд прийшов до висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, тобто встановлені обставини, які не дають суду підстави прийняти рішення у справі, а які дають підстави для надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, без усунення яких не можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити місце проживання (перебування) позивача, номери засобів звязку позивача та відповідача, якщо такі відомі, однак в позовній заяві місце проживання (перебування) позивача не повністю зазначено, номери засобів звязку позивача та відповідача, якщо такі відомі, взагалі не зазначені.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна, однак позивачем взагалі не зазначено ціну позову,що позбавляє суд визначитися з розміром ставки судового збору.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивачка при обґрунтуванні обставин не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини, зокрема: прийняття спадщини після смерті спадкодавця (заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини); що позивач є єдиним спадкоємцем; фактичного вступу позивача до володіння спадкового майна (квитанції про сплату податків, внесків страховок, інших платежів, договір оренди тощо); наявності або відсутності відмови від спадщини з боку кого-небудь із спадкоємців; наявності або відсутності заповіту; звернення до суду, а не до нотаріальної контори, оскільки відповідно до глави 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину», зокрема до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; не можливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач в позові посилається на розяснювальний лист нотаріуса щодо порядку вчинення нотаріальних дій, а не відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що не можна розцінювати, як відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

Також встановлено, що у змісті позовних вимог позивачем не конкретизовано зміст позовних вимог, а саме в резолютивній частині не зазначено прізвище, імя, по батькові особи, якій належали земельні ділянки, на які позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаними з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак позивачем судовий збір сплачений не в повному обсязі.

Відповідно до п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Отже, перелічене вище дає суду підстави зробити однозначний висновок, що позовна заява подана позивачем в порушення ст. 119 ЦПК України, зокрема п. п. 2, 4, 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити місце проживання (перебування) позивача, номери засобів звязку позивача та відповідача, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Крім того, в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне попередити позивача, що у випадку невиконання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, і не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений законом пятиденний строк з дня отримання копії наявної ухвали, судом будуть застосовані наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, тобто позовна заява буде залишена без розгляду.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Також, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 120, 197, 207, 208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у встановлений пятиденний строк з дня отримання її копії і розяснити, що інакше позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_3