РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/6685/16-ц

Провадження № 2/638/3173/16

08.09.2016 року м. Харкова

Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого: судді Подус Г.С.

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04.08.2005 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі № 2 - 148 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позов було задоволено в повному обсязі, на користь ОСОБА_2 було стягнуто з ОСОБА_3 матеріальне відшкодування шкоди у розмірі 2555 грн. 65 коп. та моральне відшкодування шкоди у розмірі 2000 грн. 12.12.2005 року на вимогу стягувача був видан виконавчий лист за № 2-148/05.

14.02.2008 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 була винесена постанова за № 147/ 14 про повернення виконавчого документа стягувачу та закрито виконавче провадження.

Відповідно до зазначеної вище постанови державним виконавцем було скасовано арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 052870. Дана обставина також підтверджується відповідним повідомленням про зняття заборони відчуження обєктів нерухомого майна, направленого державним виконавцем реєстратору заборони та арештів відчуження обєктів нерухомого майна від 14.02.2008 року.

Разом з тим у квітні 2016 року позивачу стало відомо, що на все його майно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Дана інформація стала йому відома при отриманні витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, який було долучено до матеріалів справи.

Таким чином, незважаючи на винесену державним виконавцем постанову за № 147/ 14 від 14.02.2008 на даний час на все майно Позивача накладено арешт, що грубо порушує, на його думку, його право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Так, позивач звернувся до відповідача з проханням зняти арешт, на що відповідачем було повідомлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача не перебувають у державній виконавчій службі, а виконавче провадження відносно нього закінчено та знищено за терміном зберігання.

У звязку з тим, що виконавче провадження знищено, позивач не має можливості отримати копії постанови про зняття арешту для пред.явлення її до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження для знаття арешту з належної їй квартири. Як наслідок позивач не може реалізувати права на користування та розпорядження своєю власністю.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про поважні причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

04.08.2005 року суддею Московського районного суду м. Харків Майстренко А.Н. було винесено рішення по справі № 2 - 148 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позов було задоволено в повному обсязі, на користь ОСОБА_2 було стягнуто з ОСОБА_3 матеріальне відшкодування шкоди у розмірі 2555 грн. 65 коп. та моральне відшкодування шкоди у розмірі 2000 грн. 12.12.2005 року на вимогу стягувача був видан виконавчий лист за № 2-148/05.

14.02.2008 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 була винесена постанова за № 147/ 14 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до зазначеної вище постанови державним виконавцем було скасовано арешт, накладений раніше на майно боржника ОСОБА_1 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 052870. Дана обставина також підтверджується відповідним повідомленням про зняття заборони відчуження обєктів нерухомого майна, направленого державним виконавцем реєстратору заборони та арештів відчуження обєктів нерухомого майна від 14.02.2008 року.

Таким чином, незважаючи на винесену державним виконавцем постанову за № 147/ 14 від 14.02.2008року про зняття арешту, на даний час на все майно Позивача накладено арешт, що грубо порушує права ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п.2 ст.40, ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без виконання у зв.язку із відсутністю майна боржника. У зв.язку із поверненням виконавчого документа, арешт підлягає зняттю.

Документів, які б спростовували твердження позивача про знищення виконавчого провадження по якому накладено арешт, матеріали справи не містять.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст. 312 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту - задовольнити.

Зобовязати Дзержинський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт та заборону відчуження, накладені постановою Дзержинського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції №АА 052870 згідно виконавчого листа №2-148/05 від 12.12.2005року, зі всього майна , яке належить ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :