22-ц/775/339/2016(м)
Головуючий у І інстанції Дзюба М.В. Єдиний унікальний номер 266/2577/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/339/2016(м)
Категорія 50 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Лісового О.О.,

Ткаченко Т.Б.,

за участі секретаря Собецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки всіх доходів до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він також має дитину від першого шлюбу на утримання якої з нього рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01 червня 2001 року також були стягнуті аліменти у тому ж розмірі. Оскільки його матеріальне становище змінилось через зменшення заробітку та знаходження на утриманні хворого батька, просив суд зменшити розмір аліментів з ? частки до 1/8 частки всіх доходів щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано з виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року №2-5726/10, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах відповідачки ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, яка просила скаргу задовольнити, пояснення представника позивача ОСОБА_6, який просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи сторін, правильно застосував норми матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів в зв'язку із зміною його матеріального стану.

З таким висновком суду не погодитися не можна.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 03 вересня 2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 27 липня 2010 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9).

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 червня 2015 року зменшено розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ? до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.48).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 26 червня 2015 року залишено без змін (а.с.45-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підтвердження погіршення матеріального стану позивачем надані суду довідки про отриману заробітну плату с місця роботи, а також розпорядження про встановлення з січня 2016 року неповного робочого дня (а.с. 134-137).

Крім того, як встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 червня 2015 року та Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року матеріальний стан позивача після ухвалення Приморським районним судом м. Маріуполя рішення від 03 вересня 2010 року також змінився в зв'язку з необхідністю утримувати непрацездатного батька і цей факт не підлягає доказуванню, згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Доказів отримання позивачем доходу від продажу належного йому майна відповідачкою суду першої інстанції не надано.

Не надано таких доказів і апеляційному суду, а тому доводи скарги в цій частині є безпідставними.

В апеляційній скарзі не приведено нових доводів, які б не були предметом дослідження суду першої інстанції і які б вплинули на правильність його висновків при розгляді справи по суті, ці доводи зазначені висновки суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді