Провадження № 2/752/468/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.03.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лакусти Світлани Іванівни, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення збитків, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся у суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лакусти С.І. про стягнення збитків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» посилається на те, що 15 квітня 2015 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 28.3/С-023.05.2 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 250 000 доларів США з терміном погашення до 15 квітня 2009 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 квітня 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Лакустою С.І., зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 461, а також договори про внесення змін до договору іпотеки. Предметом іпотеки, згідно п. 1.1 договору іпотеки, була чотирикімнатна квартира № 36, загальною площею 165 кв.метрів, житловою 98 кв.метрів, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2013 р. задоволено позов ОСОБА_2 Постановлено визнати недійсним вищевказаний договір іпотеки з моменту його укладення. При цьому, судом встановлено, що передана в іпотеку квартира є власністю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА від 27 лютого 2004 року. На час укладення договору іпотеки у вказаній квартирі була зареєстрована сім'я у складі чотирьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та двоє їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивач посилається на те, що, ухвалюючи рішення про визнання договору іпотеки недійсним, судом було прийнято за основу той факт, що на момент укладення договору іпотеки в квартирі, що є предметом іпотеки, були зареєстровані неповнолітні діти позивача. Іншого житла, окрім іпотечної квартири, на час укладення спірного договору, родина позивача не мала. Вважає, що при укладенні договору іпотеки, а також змін до нього, були порушені вимоги законодавства, оскільки не було отримано згоду органів опіки та піклування на укладення цього правочину. Приватний нотаріус, яка посвідчила спірний договір, не перевірила наявність такого дозволу.

Також позивач вказує на те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 8 серпня 2012 року та 10.09.2014 р. постановлено стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором.

Оскільки договір іпотеки й був укладений для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, у тому числі й у випадку примусового виконання рішення про стягнення заборгованості за ним, позивач розраховував погасити зазначену заборгованість за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки.

Відповідно до п. 1.5 визнаного недійсним договору іпотеки передане в іпотеку майно оцінено за домовленістю сторін в 400 000 доларів США. Позивач вважає, що за наявності діючого договору іпотеки заборгованість ОСОБА_2 перед банком була б повністю погашена в порядку примусового виконання рішень Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року та від 10 вересня 2014 року.

Однак запорукою такого невиконання, на думку позивача, стали недбалі та незаконні дії відповідача при посвідченні договору іпотеки, а факт вини у вигляді порушення відповідачем при посвідченні договору іпотеки повністю підтверджений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2013 року.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 400 000 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року у справі № 2-3235/12 в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, встановив, що передане в іпотеку нерухоме майно є власністю позивача на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА від 27 лютого 2004 року. Станом на 15.04.2005 р., тобто на момент укладення спірного договору іпотеки, у квартирі № АДРЕСА_1 було зареєстровано чотири особи: позивач ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час укладення договору іпотеки був неповнолітнім, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки неповнолітні діти позивача майнових прав відносно забезпеченого договором іпотеки квартири не мали, а тому для укладення 15.04.2005 року спірного договору іпотеки дозвіл органу опіки та піклування законом не вимагався.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лакуста С.І., та служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним договору іпотеки. (а.с. 66)

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2013 року вказане судове рішення залишено без змін. (а.с. 68)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року скасовано ухвалу Апеляційного суду м Києва від 18 квітня 2013 року, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с. 70)

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року задоволено позов ОСОБА_2 Постановлено визнати недійсним договір іпотеки від 15 квітня 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Родовід Банк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакуста С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 461. (а.с. 73)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року. Справа передана на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року залишено без змін рішення Печерського районного суду м Києва від 09 січня 2013 року.

Звертаючись у суд з даним позовом, ПАТ «Родовід Банк» зазначив, що запорукою невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, на думку позивача, стали недбалі та незаконні дії приватного нотаріуса КМНО Лакусти С.І. при посвідченні договору іпотеки 15.04.2005 р., а факт вини у вигляді порушення відповідачем при посвідченні договору іпотеки повністю підтверджений рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2013 року. Тому позивач просив стягнути з відповідача 400 000 доларів США.

При цьому, як на правову підставу позовних вимог, ПАТ "Родовід Банк" посилається на ст. 1166 ч. 1 ЦК Ураїни, відповідно до якої майнова шкода, завдана неравомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте такі доводи позивача спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що рішенням Печерського районного суду м Києва від 09 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого 15.04.2005 р. приватним нотаріусом КМНО Лакустою С.І.

За таких підстав, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 16, 22 та 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212 та 213 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лакусти Світлани Іванівни, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: