Справа № 494/545/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу.

На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 17 вересня 2012 року о 06:30 год. на 145 км. 730 м. автошляху Київ-Одеса ОСОБА_1 перебуваючи в хворобливому стані, що викликаний наявністю у нього хронічного психічного захворювання у формі епілепсії, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ» д/н НОМЕР_1, скоїв наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_2, що стояв на узбіччі, а також на водія транспортного засобу ОСОБА_3, в наслідок чого останній загинув. На момент ДТП діяв поліс АВ/2844299 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено між ПрАТ «Старахова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 19.03.2012 року. Вину ОСОБА_1 у скоєні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року. На підставі вищевказаних документів та заяви ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку реєстр. №00100152 від 20.09.2012 року, свідоцтва про смерть серії 1-СР №195051 від 19.09.2012 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2013 року, висновку №271 атотоварознавчого дослідження щодо встановлення розміру збитку спричиненого власнику легкового автомобілю від 10.04.2013 року, страхового акту №00100152 від 24.04.2013 року та наказу №00100152 від 29.04.2013 року виплачено страхове відшкодування на суму 46330.97 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Також на підставі заяви ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю (життю) від 20.09.2012 року, страхового акту б/н від 28.05.2013 року та наказу №00117372 від 28.05.2013 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплачено страхове відшкодування на суму 24457.31 грн., що також підтверджується платіжним дорученням. Загальна сума виплаченого страхового відшкодування становить 70788.28 грн. Згідно п2.9. (б) Правил дорожнього руху №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Позивач зазначив, що оскільки ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП перебував у хворобливому стані, то відповідно не мав права керувати транспортним засобом «КАМАЗ». Позивач вказав, що добровільно заподіяний збиток жоден із співвідповідачів сплатити не бажає. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «УНІКА», в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 70788.28 грн. та судові витрати в розмірі 1378.00 грн.

В судові засідання 22.06.2016 року представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим, 05.05.2016 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 22.06.2016 року проти позову заперечував та вважав його необґрунтованим. У своїх поясненнях вказував, що у нього не має таких грошей для відшкодування шкоди та він поніс вже покарання . З огляду на вищевикладене просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 11.05.2016 року, 26.05.2016 року та 22.06.2016 року не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.53,61,64), а тому справа розглядалась за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення відповідача, врахувавши, вимогу позивача викладену в клопотанні від 20.05.2016 року про розгляд справи за його відсутності, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільно-процесуального кодексу України від 18.03.2004 року зі змінами та доповненнями (далі ЦПК України): «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.».

У частинах першій, другій та третій статті 60 ЦПК України встановлено: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу… Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.».

Судом встановлено, що 17 вересня 2012 року по на 145 км. 730 м. автошляху Київ-Одеса сталось ДТП за участю: - автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, - автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 (а.с.4)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР №195051 від 19.09.1012 року ОСОБА_3 помер (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2013 року спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його батько ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 10.04.2013 року матеріальна шкода завдана власнику автомобілю НОМЕР_4 становить 45030 грн. 97 коп. (а.с. 13-26).

Вину ОСОБА_1 у скоєні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.04.2015 року та госпіталізовано для лікування у примусовому порядку до психіатричного закладу із звичайним наглядом за місцем проживання (а.с.5-6).

Судом також встановлено, що на момент ДТП діяв поліс АВ/2844299 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено між ПрАТ «Старахова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 19.03.2012 року (а.с.9). На підставі даного полісу, на підставі заяв про відшкодування збитків отриманих у звязку з ДТП від 20.09.2012 року (а.с.10) та на підставі наказу №00100152 від 29.04.2013 року (а.с.28), наказу №00117372 від 28.05.2013року (а.с.32), ПрАТ «Старахова компанія «УНІКА» виплатило 70788.28 грн. страхового відшкодування в рахунок матеріального збитку та в рахунок відшкодування шкоди життю (а.с.29,33,34).

Відповідно до страхового акту №00100152 від 29.04.2013 року ОСОБА_2 повинна виплатити страхове відшкодування у розмірі 46330.97 грн. (а.с.27), та відповідно до страхового акту від 17.09.2012 року ОСОБА_1 повинен виплатити страхове відшкодування у розмірі 24457грн. 31 коп. (а.с.31).

За умовами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України: «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

За умовами ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV зі змінами та доповненнями, у редакції яка діяла на час скоєння ДТП (далі - Закон України №1961),, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ст.1191 ЦК України передбачено: «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом».

Згідно ст. 993 ЦК України встановлено: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

На час розгляду справи судом шкода у вказаному вище розмірі відповідачами не відшкодована.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню.

Також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 197, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» () в порядку регресу, завдану майнову шкоду в розмірі 70788 (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн.. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.06.2016 року.

Суддя І.А. Римар