Справа№751/9214/16-ц
Провадження №2/751/1370/16
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Косач І. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки за прострочення аліментів, стягнення понесених додаткових витрат на утримання дитини та стягнення аліментів, -

Встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заява до ОСОБА_2, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_3, яка утворилася на даний час; стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за несплату аліментів в період з 31.05.2010 р. і по теперішній час; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2100 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь щомісячні аліменти, які він повинен платити до повноліття дитини.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

З даного позову вбачається, що позивачка звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки за прострочення аліментів, стягнення понесених додаткових витрат, до яких застосовуються положення ч. 1 ст. 109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та передбачає, що позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, підсудність справ за вибором позивача визначає, що позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, одночасно ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 щомісячні аліменти, які він повинен платити до повноліття дитини, однак суду є не зрозумілими вказані вимоги, оскільки як вбачається з матеріалів справи рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.08.10. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вже було ухвалено рішення про стягнення аліментів.

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011р. передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Однак позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначаю декілька вимог майнового характеру, а саме: про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки за прострочення аліментів та стягнення понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р., № 3674-VI та змін до нього від 23.10.2013р., оскільки це спір є спором майнового характеру, то позивачу потрібно сплатити судовий збір - 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року становив 1378,00 грн.

Зазначені недоліки перешкоджають проведенню належної підготовки до відкриття провадження у справі і є підставою для залишення позовної заяви без руху для надання позивачу строку на їх виправлення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 293 ЦПК України, суддя -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів, стягнення понесених додаткових витрат на утримання дитини та стягнення аліментів залишити без руху для усунення зазначених недоліків, надавши строк терміном 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в разі не виправлення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута особі, що її подала.

Ухвала не оскаржується.

Суддя І. А. Косач