АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4527/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: надання послуг
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Бездітко В.М.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року по справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП «Харківські теплові мережі» про зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року КП "Харківські теплові мережі" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання і просило стягнути з відповідачів заборгованість з теплопостачання в сумі 23 347 грн. 77 коп., за період з 01.08.2001 р. по 31.03.2013 р. та суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають.

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до КП "Харківські теплові мережі" про зобов'язання вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду.

В зустрічній позовній заяві відповідачі просили відмовити в задоволенні позовних вимог КП "Харківські теплові мережі", визнати незаконним відкриття особового рахунку, визнати незаконними нарахування відповідача за зустрічною позовною заявою, визнати незаконною вимогу відповідача за зустрічним позовом відносно поновлення строку позовної давності, стягнути з відповідача за зустрічною позовною заявою моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача зазначену суму заборгованості, а також надав клопотання про поновлення пропущеного строку позовної. давності

Відповідач ОСОБА_1, який представляє свої інтереси та інтереси ОСОБА_2 заперечував, проти задоволення первинних позовних вимог мотивуючи тим, що між ними та КП « Харківські теплові мережі» не укладено договір про надання послуг та просив застосувати строки позовної давності до вимог позивача, наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог, послався на те, що його права споживача повинні бути захищені законом, натомість представник позивача по первинному позову всіляко порушує закон та проводить надумані розрахунки, навіть не уклавши договорі про надання послуг. Пославшись на практику Європейського Суду з прав людини, просив відмовити в задоволенні первинних позовних вимог.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 9760 грн. 73 коп. за період з 01.05.2010 р. по 31.03.2013 р., а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. по 121 грн. 80 коп. з кожного.

В задоволенні позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" за період з 01.08.2001 року по 01.05.2010 року - відмовлено.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП "Харківські теплові мережі" про зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх вимоги, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального права з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є власниками житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України, розмір оплати за користування житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе зобов'язання здійснювати продаж товарів, виконання робіт чи надання послуг. 12.08.2005 року в Офіційному віснику України № 30 було опубліковано постанову Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, додатком до якої є Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Між відповідачами і позивачем склалися фактично договірні відносини, оскільки позивач надавав послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював.

Посилання відповідачів на відсутність письмового договору обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки ці обставини не є підставою для звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги, т.я. законодавець не ставить в залежність від укладення письмового договору обов'язок по оплаті за надані послуги.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1, де розташована квартира відповідачів, обладнаний централізованою системою опалення, отже квартира під'єднана до мереж централізованого опалення, про що свідчать акти включення та відключення від джерела опалення надані представником позивача.

Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об'єднує всі квартири. Відключення окремих квартир заборонено тому, що це призводить до розбалансування гідравлічного режиму роботи внутрішньо будинкової системи опалення, перерозподілу теплоносія, що є причиною зменшення подачі теплоносія на інші стояки.

Тобто, якщо сам будинок містить 100% теплоти, то на кожну квартиру йде певна кількість теплоти, певний відсоток. У разі ж відключення однієї квартири від цілісної взаємодіючої системи, інші мешканці квартир будуть отримувати вже не 100% тепла від будинку. Основна кількість теплоти йде саме від цілого будинку, від його невід'ємних частин - квартир, завдяки цьому йде зворотна віддача на всі квартири будинку.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 N 1268), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 N 169, який набув чинності з 09.12.2007).

Визнаючи розмір заборгованості суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в травні 2013 року КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за період з 01.08.2001 р. по 31.03.2013 р. на суму 23 346 гривень 50 копійок.

Судовим наказом № 2-н- 6950/13 від 14.06.2013 року задоволено вимоги КП "Харківські теплові мережі".

27.09.2013 р. за заявою боржника Дзержинським районним судом м. Харкова скасовано судовий наказ № 2-н-6950/13 від 14.06.2013 р.

06.08.2015 р. КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2001 р. по 31.03.2013 р.на суму 23 347, 77 грн.

Отже, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 9760, 73 грн. за період з 01.05.2010 р. по 31.03.2013 р.

Обґрунтовано суд першої інстанції дійшов і висновку про відмову у задоволені зустрічного позову, оскільки будь-яких доказів, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, стосовно своїх вимог щодо оформленого у встановленому законодавством порядку, відключення квартири від мереж централізованого опалення, визнання незаконним відкриття особового рахунку, відкритого на підприємстві на ім'я ОСОБА_1, відповідачі не надали.

Також не надали відповідачі і доказів спричинення їм моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -