Справа № 152/534/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області,

у с т а н о в и в:

29 березня 2016 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту народження дитини, у якому зазначив, що 14 серпня 2010 року його сестра ОСОБА_2, уродженка с. Голинченці Шаргородського району Вінницької області, уклала шлюб з ОСОБА_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після одруження сестра змінила прізвище на «Жидкова». З 18 листопада 2011 року сестра зареєстрована та проживає разом з чоловіком у м. Сімферополь, де 19 січня 2015 року вона народила сина ОСОБА_4.

Оскільки свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, є недійсним і не створює правових наслідків на території України, заявник просить установити факт народження дитини ОСОБА_4, який народився 19.01.2015 року на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, у матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 Крим, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2010 року.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької областіу судове засідання не зявився, проте від начальника відділу ДРАЦС ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути у відсутності представника відділу ДРАЦС, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с. 23).

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 14 серпня 2010 року, зареєстрований Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим району; після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на «Жидкова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-АП № 102042 (а.с. 8).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є громадянами України, що підтверджується копією паспорта громадянина України ЕТ 258046, виданого на імя ОСОБА_5 30.10.2010 року Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, копією картки платника податків ОСОБА_5 та копією паспорта громадянина України ЕС 519553, виданого на імя ОСОБА_3 20 грудня 1997 року Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму (а.с. 9-11).

Із зазначених копій паспортів також вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Судом також установлено, що у відділенні патології новонароджених та недоношених дітей СП «Перинатальний Центр» 19 січня 2015 року народився ОСОБА_4, що підтверджується випискою з історії хвороби №99 ГБУРЗ РК «Республіканська клінічна лікарня ім. Н.А. Семашко» (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження Серія І-АЯ № 544974, виданого 3 лютого 2015 року Відділом запису народження м. Сімферополя Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, 19 січня 2015 року у м. Сімферополь народилась дитина ОСОБА_4, в графі «батько» указаний ОСОБА_3, у графі «мати» указана ОСОБА_5.

Отримати медичні документи на підтвердження народження дитини встановленого законодавством України зразка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не мають можливості, через знаходження медичної установи на тимчасово окупованій території АР Крим, у звязку з чим заявнику відмовлено у реєстрації народження дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та для вирішення цього питання їм запропоновано звернутися до суду, що підтверджується листом Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області від 29.03.2016 № 324 (а.с. 24).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 № 545 (гі 150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтв а про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о (гі 151-06), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 (гі 150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою,встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 січня 2013 року № 9.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Надані заявником документи, видані закладами, що підпорядковані російській окупаційній владі, на яку як на державу окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ч. 3 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим ... реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Отже, заслухавши пояснення заявника та оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником надано достатньо доказів того, що 19 січня 2015 року у м. Сімферополь, АР Крим, народилась дитина хлопчик ОСОБА_4, а також враховуючи, що реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась належним чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту народження дитини ОСОБА_4 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у судовому порядку.

Установлення факту народження дитини в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для здійснення належної реєстрації народження.

Тому, керуючись статями 3, 57-60, 208, 212215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Установити факт народження дитини хлопчика, ОСОБА_4, який народився 19 січня 2015 року на тимчасово окупованій території України у м. Сімферополь Автономна Республіка Крим, у матері - громадянки України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 та батька громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_9 Крим.

Допустити це рішення до негайного виконання.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.Л.Строгий