Справа № 180/1456/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Тананайської Ю.А.

при секретарі: Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Марганці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади міста Марганець, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її бабусі по лінії матері ОСОБА_2, яка померла 23 липня 2015 року, залишилося спадкове майно: квартира № 70 в будинку № 2 по Ювілейному Кварталу в місті Марганець Дніпропетровської області.

У шестимісячний строк, як спадкоємець, вона звернулася із заявою до Марганецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 02 лютого 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови стало, що не наданий документ, що підтверджує родинні відносини з померлою, не надано документ, що підтверджує право власності на квартиру.

Враховуючи, що у неї немає можливості іншим способом захистити своє право щодо оформлення права власності на нерухоме майно, вона просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спадкове майно: квартиру № 70 в будинку № 2 по Ювілейному Кварталу в місті Марганець Дніпропетровської області.

Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. В наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи без її присутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 є бабусею по лінії матері ОСОБА_3, яка народилася 27 березня 1958 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 14.07.2016 року /а.с.7/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 9 від 12.07.20016 року, мати позивачки ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_5 /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про народження, позивачка народилася 26 травня 1979 року, згідно запису в свідоцтві матірю позивачки є ОСОБА_6 /а.с.5/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 9 від 26.07.2016 року позивачка 24.12.1999 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та отримала прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7, після розірвання шлюбу, позивач залишила прізвище ОСОБА_7 /а.с.6/.

23 квітня 1997 року мати позивачки ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 693082 виданого повторно 12 липня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 283 /а.с.9/.

23 липня 2015 року померла бабуся позички ОСОБА_2, про що 24 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть І-КИ № 646106, актовий запис № 510 /а.с. 10/.

10 травня 1995 року ОСОБА_2 склала заповіт за яким на випадок своєї смерті квартиру № 70 в будинку № 2 по Ювілейному Кварталу в місті Марганець Дніпропетровської області заповідала своїй онуці - ОСОБА_8, а предмети домашнього вжитку та побуту, доньці ОСОБА_9 /а.с. 23-25/.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири № 70 в будинку № 2 по Ювілейному Кварталу в місті Марганець Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою № 166, виданої «Марганецьким бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровського обласного комунального підприємства 28.07.2016 року, згідно якої право власності на квартиру № 70 в будинку № 2 по Ювілейному Кварталу в місті Марганець, Дніпропетровської області зареєстроване на імя ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення від 14.01.1993 року /а.с.11/.

У шестимісячний строк позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її бабусі, у Марганецьку державну нотаріальну контору. Згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2015 року нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 була відкрита спадкова справа. Спадкодавець у даній справі ОСОБА_2, яка померла 23.07.2015 року.

02 лютого 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови стало, що не наданий документ, що підтверджує родинні відносини з померлим, не надано документ, що підтверджує право власності на квартиру.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України).

Неможливість позивачами іншим шляхом захистити своє право, перешкоджає їй належним чином оформити на себе право власності на нерухоме майно.

У звязку з цим, через відсутність можливості іншим шляхом захистити свої права, позивач має право на визнання у судовому порядку права власності на спірне нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Марганець, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 23 липня 2015 року, на квартиру № 70 в будинку № 2, що розташована по Ювілейному Кварталу в місті Марганець Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: Ю. А. Тананайська