У Х В А Л А

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року заяву задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню повністю, виконавчий лист № 415/10090/12, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 17 червня 2014 року на виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 4 лютого 2013 року у справі № 415/10090/12 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: адміністративно-виробничу будівлю, загальною площею 1 495,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2016 року ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2016 року та залишення в силі ухвали суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини першої статті 593, частини першої статті 598, частини першої статті 609 ЦК України, частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» та частини четвертої статті 369 ЦПК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2014 року, 22 квітня, 18 серпня 2015 року, 3 лютого 2016 року, постанову Вищого господарського суду України від 11 червня 2015 року, судові рішення Верховного Суду України від 18 вересня 2007 року та 11 вересня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що виконавчий лист від 17 червня 2014 року № 415/10090/12 видано на виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 4 лютого 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке згідно з нормами чинного законодавства є обов'язковим для виконання.

Указане рішення ухвалено до визнання банкрутом приватного підприємства «Сплав», а відтак ліквідація останнього не впливає на виконання зобов'язань ОСОБА_4 як іпотекодавця.

У постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2007 року та ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, інші, ніж в даній справі, предмети спорів.

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2014 року, 18 серпня 2015 року, 3 лютого 2016 року, постанові Вищого господарського суду України від 11 червня 2015 року, що надані заявником для порівняння, не зазначено, що судові рішення на підставі, яких було видано виконавчі листи, були ухвалені до визнання боржника банкрутом. Таким чином, оскільки у вказаних судових рішеннях правові висновки судів касаційної інстанції, указані в цих судових рішеннях, та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то Верховний Суду України позбавлений можливості установити неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року, що надана заявником як приклад, інший, ніж в даній справі, предмет спору.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Крім того, ОСОБА_4 у заяві про перегляд судових рішень зазначає, що, на його думку, нормами матеріального права, які були неоднаково застосовані судом касаційної інстанції, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є частина четверта статті 369 ЦПК України. Однак, норми права, закріплені у частині четвертій статті 369 ЦПК України, є процесуально-правовими.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко