Справа № 454/1842/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Тартаківської сільської ради та ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою до відповідачів покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_5, що зареєстрований за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про права власності від 25.01.1988р. виданого виконавчим комітетом Тартаківської сільської ради, згідно рішення Сокальського райвиконкому №9 від 21.01.1988р. і записано в реєстрову книгу за № 196 від 25.01.1988р. та на середню земельну частку пай, що належала спадкодавцю згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 зареєстрованого за № НОМЕР_2 на підставі розпорядження № 111 від 19.03.1997р.

На спадкове майно ОСОБА_7 склав заповіт на користь своєї внучки ОСОБА_6, про що свідчить довідка Тартаківської сільської ради №205 від 20.07.2015р.

На час смерті ОСОБА_7 діяв ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, ОСОБА_6 є спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда, однак, вона не зверталась до нотаріальної контори з метою спадкування, так як на спадкове майно не претендує та відмовилась від нього, про що надала відповідну заяву - відмову, яка посвідчена секретарем Поторицької сільської ради Скочко Д.В. 23.07.2012р. та зареєстрована в реєстрі за № 47.

Крім того, за ст. 535 ЦК УРСР, ОСОБА_10 (мати позивачки, дружина спадкодавця) є спадкоємцем, якій незалежно від змісту заповіту належить обов'язкова частка у спадщині, позаяк на момент смерті її чоловіка вона була непрацездатною - пенсіонеркою по віку.

Згідно до ст. 549 ЦК УРСР, вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Однак мати позивачки за життя до нотаріуса з метою отримання свідорцтва про право на спадщину не зверталася та не отримала у встановленому законом порядку Свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт на земельну ділянку на своє ім'я і не зареєструвала свого право власності на спадкове майно. Тому, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 40800100 від 30.06.2015р. виданий приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 89 років, мати позивачки ОСОБА_10, не оформивши спадщини, померла.

До дня своєї смерті мати позивачки проживала і була зареєстрована АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на майно, яке вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, а саме житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку пай.

На все майно, яке буде належати їй на день смерті, ОСОБА_10 склала заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_12 - позивачки по справі. Заповіт посвідчено виконкомом Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області 19.11.2012р. за реєстраційним № 75.

Відповідно до гл. 85 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за заповітом щодо майна матері ОСОБА_10

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 Львівської області та середню земельну частку пай, що знаходиться в на території Тартаківської сільської ради Сокальського району в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Ухвалою Сокальського районного суду до участі у справі залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

08.02.2016р. позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій вказує, що ОСОБА_14 на час смерті спадкодавця був непрацездатними, від так відповідно до ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту має право на обов'язкову частку у спадщині та у строк встановлений ст.1270 ЦК України звернувся до Сокальської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Обставина про прийняття спадщини ОСОБА_15 стала відома позивачці лише після залучення його в справу як відповідача, тому при подані позовної заяви позивачка заявляла позовні вимоги на весь спадковий будинок, хоча на даний час не заперечує належності частини спадкового майна ОСОБА_14

Просить суд визнати за ОСОБА_4 права власності на 5/6 частину житлового будинку АДРЕСА_3 Сокальського районну Львівської області та середню земельну частку пай, що знаходиться на території Тартаківської сільської ради Сокальського району в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивач ОСОБА_4 та її представники в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, в обґрунтування надали пояснення викладеним в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача Тартаківської сільської ради в судове засідання не прибув, однак надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позову ОСОБА_4 та розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали та не заперечили щодо їх задоволення.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7.

Також, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_10.

З оглянутого заповіту, посвідченого секретарем Тартаківської сільської ради Андрущак О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №75 від 19.11.2012р. встановлено, що ОСОБА_10 все своє майно і з чого б воно не складалося і все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла ОСОБА_18.

Згідно довідки Тартаківської сільської ради №205 від 20.07.2015р. встановлено, що виконкомом Тартаківської сільської ради Сокальського району посвідчено заповіт 08.05.1998р. за реєстраційним №21 на користь ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності від 25.01.1998р. домоволодіння АДРЕСА_3 Сокальського району належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 на підставі рішення райвиконкому №9 від 21.01.1988р.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (1963р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда, однак, вона не зверталась до нотаріальної контори з метою спадкування, так як на спадкове майно не претендує та відмовилась від нього, про що надала відповідну заяву - відмову, яка посвідчена секретарем Поторицької сільської ради Скочко Д.В. 23.07.2012р. та зареєстрована в реєстрі за № 47.

Крім того, за ст. 535 ЦК України (1963р.) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Тобто, за ст.535 ЦК України (1963р.) ОСОБА_10 (мати позивачки, дружина спадкодавця) є спадкоємцем, якій незалежно від змісту заповіту належить обов'язкова частка у спадщині, позаяк на момент смерті її чоловіка вона була непрацездатною - пенсіонеркою по віку.

Згідно до ст. 549 ЦК України (1963р.), вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 від 14.06.1994 р. № 18/5 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку(квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих ідповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Відтак, мати позивачки ОСОБА_10 вважається такою, що прийняла у спадщину будинок АДРЕСА_4 своїм проживанням у ньому як дружина спадкодавця та член колгоспного двору та земельну ділянку пай, позаяк володіла та користувалася ними після смерті свого чоловіка.

Однак мати позивачки за життя до нотаріуса з метою отримання Свідорцтва про право на спадщину не зверталася та не отримала у встановленому законом порядку Свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт на земельну ділянку на своє ім'я і не зареєструвала свого право власності на спадкове майно. Тому, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 40800100 від 30.06.2015р. виданий приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І.

До дня своєї смерті мати позивачки проживала і була зареєстрована АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на майно, яке вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка. На все майно, яке буде належати їй на день смерті, ОСОБА_10 склала заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_12 - позивачки по справі. Заповіт посвідчено виконкомом Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області 19.11.2012р. за реєстраційним № 75.

Відповідно до гл. 85 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за заповітом щодо майна матері ОСОБА_10

Згідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить… до його спадкоємців ( спадкова трансмісія), а відтак право на спадкування житлового будинку та земельної ділянки (пай) після смерті ОСОБА_10 перейшло до позивачки.

Однак, спадкувати через нотаріальну контору позивачка не може, оскільки мати за життя не узаконила своє право на спадкове майно та не отримала у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи, а крім того, реєстраційне Свідоцтво на будинок на ім'я батька позивачки також відсутнє як і Сертифікат на право на середню земельну частку ( пай), що належала батькові.

Також, в ході розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_14 на час смерті спадкодавця був непрацездатними, від так відповідно до ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту має право на обов'язкову частку у спадщині та у строк встановлений ст.1270 ЦК України звернувся до Сокальської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, від так вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім цього, ОСОБА_13 відмовився від обов'язкової частки спадкування майна після смерті матері ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4, про що подав в межах строку для прийняття спадщини заяву до Сокальської нотаріальної контори.

Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно, ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку таким є заповіт матері позивачки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини.

За ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як встановлено в ході розгляду справи позивач ОСОБА_4 звернулася у нотаріальну контору з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті мами ОСОБА_8, де йому відмовили, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок.

Таким чином, позивач не має можливості оформити право на спадщину після смерті матері у встановленому розділом 7 ЦК України (1964р.) порядку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, відповідно до ст.534 ЦК України (1963р.), позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування вказаного житлового будинку після смерті мами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що за позивачем ОСОБА_4 слід визнати право власності на 5/6 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_5 та належних до нього господарських будівель і середню земельну частку пай, що знаходиться на території Тартаківської сільської ради Сокальського району, що належала ОСОБА_19 згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 зареєстрованого за НОМЕР_6 на підставі розпорядження №111 від 19.03.1997р. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Змінені позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 5/6 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_5 та належних до нього господарських будівель в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на середню земельну частку пай, що знаходиться на території Тартаківської сільської ради Сокальського району, що належала ОСОБА_19 згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 зареєстрованого за НОМЕР_6 на підставі розпорядження №111 від 19.03.1997р. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович