АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/2479/16 Головуючий І інстанції: Ніколаєнко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, старший державний виконавець Київського відділу ДВС ХМУЮ Ярмоленко А.В. про відстрочку виконання рішення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною йому на праві власності 50/100 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 50/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявами про відстрочку виконання вказаного рішення суду.

В обґрунтування доводів заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що на час звернення до суду перебуває на стаціонарному лікуванні у Харківській обласній психіатричній лікарні № 3 з цілодобовим режимом перебування, житлове приміщення, яке вона повинна звільнити є її єдиним місцем проживання, будь-якого іншого житла вона не має. Враховуючи свій стан здоров'я, холодну пору року, не може виселитися з відповідного приміщення. Вказує на те, що рішення суду та постанови державного виконавця має намір виконати в добровільному порядку, просила відстрочити виконання рішення суду на шість місяців.

ОСОБА_2 в обґрунтування доводів заяви посилався на несприятливу фінансову ситуацію, що пов'язана з його безробіттям, а також на те, що його мати постійно хворіє, у зв'язку з чим він вимушений постійно доглядати за нею. Житлове приміщення, яке йому та його матері необхідно залишити, є для них єдиним місцем проживання, іншого вони не мають, коштів для оренди іншого житла у них не має. Виселення його та його матері з житлового приміщення в холодну пору року може призвести до погіршення стану здоров'я останньої, у зв'язку з чим просив відстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною йому на праві власності 50/100 частиною житлового будинку, шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 50/100 частини житлового будинку, особи, що подали заяви про відстрочку виконання цього рішення, підлягають виселенню з 50/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що останніми не надано належних доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються як на підставу для відстрочення рішення. Суд вважав, що відсутність іншого житла, в розумінні положень ст. 373 ЦПК України, не є винятковим випадком, за якого можливе відстрочення рішення.

З висновком суду судова колегія погоджується, оскільки він ґрунтується на основі повно і об'єктивно з'ясованих обставин.

Ухвала суду відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України, у її мотивувальній частині суд привів мотиви, з яких дійшов висновків, і закон, яким керувався.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на хворобу та на відсутність у них іншого житла, що позбавляє можливості виконати судове рішення, не є підставами для відстрочки виконання судового рішення, як то правильно зазначив суд в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів, оцінюючи наведені ОСОБА_1 у заяві про розстрочку виконання рішення обставини, що обумовлюють для неї об'єктивні ускладнення та роблять неможливим виконання рішення, находить їх такими, що не містять ознак, які б вказували на їх винятковість.

Невиконання судового рішення, що набрало законної сили, суперечить ч.1 ст. 14 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При постановленні ухвали судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства та встановленим обставинам справи.

Керуючись ч.1 ст.303, ст..304, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -