АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Мирошниченко О.В.
№ 22-ц/796/1750/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Кільбурта ДмитраМарковича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗЛАГОДА», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Злагода», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері», про стягнення суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Злагода» (далі - ПрАТ «СК «Злагода»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері» (далі - ТОВ «Делівері»), про стягнення суми страхового відшкодування.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Злагода» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування вантажів від 02 грудня 2014 року у розмірі 50 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Злагода» на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 550 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «Злагода» просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність відмови ПрАТ «СК «Злагода» у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 Звертаючись до ПрАТ «СК «Злагода» з заявою про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_2 не надав передбаченого п. 10.3. договору підтвердження про сплату страхового платежу. Відповідно до п. 4.2.4. договору страхування не підлягають відшкодуванню збитки страхувальника, які були викликані: війною, агресією, військовими діями зовнішніх ворогів (незалежно від того оголошена війна чи ні), громадянською війною, заворушеннями, революцією, бунтом, діями влади військового стану, діями осіб або органів, які захопили владу шляхом військового перевороту або іншим протиправним шляхом. На даний час триває досудове розслідування у відкритому кримінальному провадженню за обставинами завдання 02 грудня 2014 року ОСОБА_2 майнової шкоди.

В апеляційній інстанції представник ПрАТ «СК «Злагода» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2. просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник ТОВ «Делівері» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «СК Злагода» через ТОВ «Делівері» було укладено договір добровільного страхування вантажу №030000606. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору термін дії договору розпочинається з моменту оформлення кожної окремої квитанції про прийом вантажу, продовжується під час перевезення за встановленим маршрутом та закінчується в момент отримання його вантажоодержувачем, але не більше 30 календарних днів з моменту прийняття вантажу на транспортування. Сума страхового відшкодування, за умовами зазначеного вище договору складає 50 000,00 грн.

Згідно розділу 3 договору страхування страховим випадком за цим договором визнається подія, яка виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої нанесено збитки майновим інтересам страхувальника, що пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими вантажами, та у зв'язку з якою виникає зобов'язання страховика сплатити страхове відшкодування страхувальнику або призначеній ним особі, яка може зазнати збитків у результатів настання страхового випадку.

Пунктом 3.2. договору страхування передбачено, що страховими ризиком за цим договором є всі ризики, окрім зазначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п. 4.2.4. договору страхування не підлягають відшкодуванню збитки страхувальника, які були викликані: війною, агресією, військовими діями зовнішніх ворогів (незалежно від того оголошена війна чи ні), громадянською війною, заворушеннями, революцією, бунтом, діями влади військового стану, діями осіб або органів, які захопили владу шляхом військового перевороту або іншим протиправним шляхом.

Згідно з квитанцією про прийом вантажу №030000606 від 02 грудня 2014 року ОСОБА_2 передав для відправки представнику ТОВ «Делівері» у м. Горлівка Донецької області 12 силових блоків БО 6-28/630-301.

В процесі перевезення вантажу по маршруту Горлівка-Харків, вантаж, що належав ОСОБА_2, а саме: 12 силових блоків БО 6-28/630-301, був втрачений внаслідок заволодіння невстановленими озброєними особами у Петровському районі м.Донецька 6 вантажними автомобілями, що належали ТОВ «Делівері». По даному факту 20 грудня 2014 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001264, розпочато досудове розслідування.

Постановою старшого слідчого СВ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 було залучено в якості потерпілого до вищезазначеного кримінального провадження (а. с. 13).

ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Злагода» із заявою про виплату страхового відшкодування за вказаною подією.

Листом від 04 червня 2015 року №118/15 ПАТ «СК «Злагода» було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за заявленою подією.

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Злагода». Просив стягнути з ПрАТ «СК «Злагода» на його користь суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування вантажів № 11 від 02 грудня 2014 року у розмірі 50 000 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 з тих підстав, що ПрАТ «СК «Злагода» було неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування. Суд послався на те, що ПрАТ «СК «Злагода» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження наявності форс-мажорних обставин, що виключають обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, а саме, сертифікату торгово-промислової палати.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Статтею 983 ЦК України визначено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 12.1. договору страхування передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту видачі вантажу вантажоодержувачами, але не більше 30 днів з моменту прийому вантажу, за умови сплати страхувальником сум страхових платежів відповідно до положень цього договору.

Пунктом 10.3. договору страхування визначено, що для встановлення факту настання страхового випадку страхувальник або експедитор надає страховику заяву про настання збитку та додає належним чином завірені наступні документи: договір страхування, підтвердження сплати страхового платежу через експедитора (платіжне доручення, квитанція тощо); звіт/заяву перевізника про страховий випадок, довідки (акти) уповноважених державних органів, інші документи на вмотивовану письмову вимогу страхувальника, що підтверджують настання страхового випадку, інформацію з камер спостереження або фото звіт, довідки (копії) щодо факту, обставин, причин настання та характеру збитків від компетентних органів пожежного нагляду, органів гідрометеослужби або сейсмослужби, органів внутрішніх справ України, органів МНС;складений акт приймання вантажу за кількістю і якістю, в якому указується вартість ушкодженого вантажу, документи, що підтверджують вартість застрахованого вантажу (а. с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до ПрАТ «СК «Злагода» із заявою про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_2 не було надано підтвердження сплати страхового платежу через експедитора (платіжне доручення, квитанція тощо). Таких доказів не було надано і під час розгляду справи.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ «СК «Злагода» посилалося на відсутність відповідних доказів сплати страхового платежу.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 повідомив про відсутність у його довірителя платіжного доручення або квитанції про сплату страхового платежу. Представник ОСОБА_2 вважав достатнім доказом сплати страхового платежу наявність договору добровільного страхування вантажу від 02 грудня 2 014 року, а також квитанції про прийом вантажу ТОВ «Делівері» від цієї ж дати.

Оскільки ОСОБА_2 не надав ПрАТ «СК «Злагода» передбаченого п.10.3. договору страхування доказів підтвердження сплати страхового платежу через експедитора, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Кільбурта Дмитра Марковича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗЛАГОДА», задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Злагода», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Делівері», про стягнення суми страхового відшкодування.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді