Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/679/16-ц
Провадження № 2/499/410/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" вересня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі : головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2008 року помер її брат ОСОБА_2.

Останнім місцем проживання якого та місцем відкриття спадщини є с. Гудевичеве Іванівського району Одеської області .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами ( А- житловий будинок, Б сарай , В сарай), розташованого в с. Гудевичеве, вул. Власюка, під № 19 , Іванівського району Одеської області.

Позивачка є спадкоємицею другої черги за законом.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Та вони не можуть бути видані після смерті її брата, що суперечить ст. 25 ЦК України , згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Представник позивачки та позивач у судове засідання не зявилися, проте надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст.11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Останнім місцем проживання померлого та місцем відкриття спадщини було с. Гудевичеве Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами ( А- житловий будинок, Б сарай , В сарай ), розташованого в с. Гудевичеве, вул. Власюка , під № 19 , Іванівського району Одеської області .

Судом встановлено , що позивачка являється спадкоємцем другої черги за законом на вищезазначене майно, що підтверджується доданою до матеріалів справи свідоцтвами про народження .

Позивачка прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до Іванівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на частину майна отримала свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується інформаційною довідкою з додатками, наданою Іванівського державною нотаріальною конторою.

Позивачка фактично прийняла спадщину, але не оформила право власності на житловий будинок в установленому законом порядку.

Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок на імя померлого та його державна реєстрація. Отримати правовстановлюючі документи після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, але дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позивачем поставлена вимога про визнання права власності на 1/2 житлового будинку, оскільки згідно рішення суду від 18 липня 2012 року право власності на 1/2 частину вищевказаного будинку було визнано за ОСОБА_4.

Судом досліджено документи , які свідчать про те, що померлий володів вказаним житловим будинком, але за життя не встиг оформити право власності на будинок, що підтверджується довідкою-характеристикою на житловий будинок з господарськими будівлями, довідкою Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області , в якій зазначено, що померлий проживав у вказаному будинку та був зареєстрований в ньому, яка видана згідно запису в погосподарській книзі №10 Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, особовий рахунок № 678.

Так як вказаний будинок включений Калинівською сільською радою Іванівського району Одеської області в погосподарську книги, особовий рахунок № 678, домогосподарем являвся ОСОБА_2 Згідно з інструкцією ЦСУ СРСР № 5-24/26, житлові будинки, господарські та побудові будівлі і споруди, включені сільськими радами в по господарські книги, до категорії самовільних не відносяться, тому відповідно померлий був власником вказаного житлового будинку, проте за життя не встиг оформити документально своє право власності.

Суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спадкового майна, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами ( А- житловий будинок, Б сарай , В сарай ), розташованого в с. Гудевичеве, вул. Власюка, під № 19 , Іванівського району Одеської області так як ОСОБА_2 не оформив за життя своє право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніше законодавством ( ст.120 ЦК УРСР ).

Відповідно до статей 120-127 ЦК УРСР, ст.17 Закону України «Про власність», постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику» у справах за позовами про захист права приватної власності», членами колгоспного двору вважалися особи, які приймали участь у громадському господарстві колгоспу, отримували в ньому основні прибутки і приймали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства двору.

У звязку із введенням в дію Закону України «Про власність» така організаційно-правова форма як колгоспи, а відповідно, і колгоспний двір були припинені.

Відповідно до п.6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 2-24/26, яка була чинною на час закінчення будівництва будинку, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарчі книги, до категорії самовільних відноситись не можуть.

15 жовтня 2009 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035, якою затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно цієї постанови оформлення права власності на обєкти нерухомого майна приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, здійснюються на підставі висновку про технічний стан будинку( будівлі), складеного бюро технічної інвентаризації і документу, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані обєкти.

Тому обставини, на які посилався позивач , обґрунтовуючи свої вимоги доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16,328,1216,1218,1221,1222,1223 ,1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування »№ 7 від 30 травня 2008 р., ст. 14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно , яке складається із 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами ( А-житловий будинок, Бсарай, Всарай ), розташованого в с. Гудевичеве, вул. Власюка , під № 19 , Іванівського району Одеської області.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Гудевичеве, вул. Власюка , під № 19 Іванівського району Одеської області .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

СуддяОСОБА_5