АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.

секретар: Чубрей І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

Позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 15.09.2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2353, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 25000 євро та зобов'язувалась повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумах, в строки та на умовах, передбачених договором. Умовами договору також передбачено право банку достроково стягнути заборгованість у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань.

З метою забезпечення належного виконання вказаного зобов'язання укладено договір поруки №2353 від 15.09.2006 року,за умовами якого поручителем виступала ОСОБА_2, яка поручилась за належне виконання умов вказаного кредитного договору.

Зазначав, що позичальник належним чином своїх зобов'язань за

№22-ц/794/69/16. Головуючий у І інстанції Піхало Н.В.

Категорія 19/27 Доповідач Перепелюк Л.М.

кредитним договором не виконала, у результаті чого станом на 30.06.2015 року за нею рахується заборгованість за кредитом в сумі 22220 євро, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 523 090 грн., по відсотках - 18 690 євро, що еквівалентно 439 988,84 грн., по комісії - 902,04 євро, що еквівалентно 21 235,29 грн. та пені - 9 455,49 євро, що становить 222 595,51 грн.

З урахуванням рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.11.2010 року, згідно якого з відповідачів стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 26769,59 євро, з яких заборгованість за кредитом - 22 220 євро, 4 549,56 євро - борг по відсотках, комісія - 2 913,50 грн., та пеня в сумі 7 187,23 грн, за відповідачами рахується заборгованість за кредитним договором розмірі 277774,04 євро, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 653 839,88 грн., з яких: борг по відсотках - 14 140,44 євро, що еквівалентно 332 885,81 грн., по комісії - 778,28 євро, що становить 18 321,79 грн., пеня - 12 855,32 євро, що становить 302 632, 28 грн.

Про наявність вказаної заборгованості відповідачі повідомлялись шляхом направлення на їх адресу вимоги про дострокове повернення кредиту, яка залишена ними без належного реагування на день подання позовної заяви.

Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вищевказану суму заборгованості в сумі 653 839,88 грн., яка складається із заборгованості по сплаті процентів, комісії і пені та судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2015 року в позові відмовлено.

На дане рішення суду товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права та є незаконним.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тому, з урахуванням наданих сторонами доказів, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, згідно якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, тобто роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, судом апеляційної інстанції витребувано із Першотравневого суду районного м.Чернівці справу №725/1190/15-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а також зроблено запити позивачеві - ТзОВ «Кредитні ініціативи» та у виконавчу службу щодо гадання додаткових доказів для підтвердження чи спростування наведених позивачем обставин справи, які залишились без реагування. Крім того, представник позивача, заявивши клопотання про відкладення розгляду справи для надання належних доказів, яке колегією суддів було задоволено, проігнорував розгляд справи апеляційною інстанцією і жодного разу не з'явився у судове засідання та не надав витребуваних судом доказів, тобто порушив вимоги ч.3 ст.10 ЦПК України, яка передбачає, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та ч.1,2 ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Тому, на підставі наведених у матеріалах справи доказах, судом встановлено, що 15.09.2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2353, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 25 000 євро, що на момент видачі становило 160 627,87 грн. зі сплатою 13% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.09.2026 року .

Відповідно до вимог п. 4.1 вищевказаного кредитного договору визначено, що виконання зобов'язання позичальника за цим договором забезпечується іпотекою, предметом якої є нерухомість - квартира АДРЕСА_1

17.12.2008 року між позикодавцем та позичальником укладено договір про внесення змін до вказаного кредитного договору в частині Графіку погашення заборгованості.

15.09.2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №2354, за умовами якого поручителька зобов'язувалась відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №2353 від 15.09.2006 року та у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань брала на себе зобов'язання погасити до 15.09.2026 року заборгованість в розмірі наданого кредиту в сумі 25000 євро, нараховані за користування кредитом відсотки, щомісячну комісійну винагороду. Договором поруки також передбачена солідарна відповідальність позичальника та поручителя.

17.12.2012 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив товариству свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі і до боржника ОСОБА_1

При цьому, судом встановлено, що спір між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і боржником ОСОБА_1, поручителем ОСОБА_2 і іпотекодавцем ОСОБА_4 був предметом розгляду Кіцманського районного суду, яким було ухвалено рішення про стягнення заборгованості солідарно із зазначених осіб на користь позивача «Промінвестбанку» за кредитним договором № 2353 від 15.09.2006 року з відповідними змінами, передбаченими договором №1694 від 17.12.2008 року, в розмірі 26769 євро 56 центів та 10100 грн 73 коп. в межах вартості заставленого майна шляхом стягнення на предмет іпотеки (а.с.110-111)- квартиру АДРЕСА_1

Рішення суду 1-ї інстанції набрало законної сили, але докази щодо його виконання ні сторони, ні суд 1-ї інстанції, ні виконавча служба за місцем знаходження майна колегії суддів не надали і ухилилися від виконання запитів апеляційного суду.

05.03.2015 року позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом про стягнення з відповідачів боржника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2 заборгованостіі за кредитним договором № 2353 від 15.09.2006 року станом на 01.02.2015 року в сумі 825739 грн 85 коп; що складається із заборгованості: за кредитом - 406238 грн 71 коп; по відсотках-314131 грн 48 коп; по комісії-15137 грн 32 коп; пеня за рік-90232 грн 34 коп.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.05.2015 року в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Згаданим рішенням установлено, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 5.3.2 кредитного договору, використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, яка була стягнута рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.11.2010 року. Тому, суд вважав, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, у зв'язку з чим договір поруки є припиненим, а позов в повному обсязі є безпідставним і задоволенню не підлягає і в повному обсязі відмовлено у задоволенні позову. Рішення набрало законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи 27 жовтня 2015 року рішення про відмову у задоволенні позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсотках, комісії, пені задоволенню не підлягають, з урахуванням того, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.05.2015 року відмовлено у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2 у зв'язку з припиненням поруки, і тим же рішенням відмовлено у позові до боржника ОСОБА_1 через безпідставність позовних вимог. За наявності такого рішення, яким визнано, що не підлягає стягненню ні тіло кредиту, ні відсотки за його використання, ні штрафні санкції та пеня з боржника ОСОБА_1, позивачем не могли проводитись нарахування штрафних санкцій та відсотків за користування кредиту, а судом-їх стягнення через 2 місяці після набрання згаданим рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено вище, Першотравневий районний суд м.Чернівці своїм рішенням від 26.05.2015 року встановив, що позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 не підлягають задоволенню через їх безпідставність, відсутність заборгованості по кредиту у ОСОБА_1 у зв'язку з вирішенням спору рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.11.2010 року. Згадане рішення суду позивачем не оскаржено, а такий висновок суду не спростовано.

Разом з тим, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі за №6-1206 цс15, згідно якої, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, посилання суду 1-ї інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог на ст.625 ЦК України є помилковим, а тому із мотивувальної частини рішення суду слід виключити всі посилання на ст..625 ЦК України, у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 жовтня 2015 року слід змінити.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 жовтня 2015 року змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення посилання на ст..625 ЦК України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий:

Судді: