Справа № 489/7374/15-ц
Номер провадження 2/489/389/16
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач), третя особа - Державна архітектурна будівельна інспекція, Миколаївське міське управління юстиції про визнання права власності на житловий будинок,

встановив

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому було надано земельну ділянку для індивідуального будівництва. При зверненні до державного реєстратора з питанням зареєструвати за ним право власності на будинок, отримав відмову у зв'язку з невідповідністю площі забудови та відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Вказує, що позивач правомірно володіє житловим будинком.

Просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 131,9 кв. м. за адресою: пров. 2 Яровий, 12 в м. Миколаєві.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, просили винести рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Третя особа - Державна архітектурна будівельна інспекція свого представника в судове засідання не направила, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа - Державна реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції свого представника в судове засідання не направила, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з рішенням № 86 виконкому ММР від 22.01.1974 позивачу відведено земельну ділянку площею 500 кв. м. по пров. 2 Яровий, 12 в м. Миколаєві.

Відповідно до акту від 12.02.1974 здійснено відвід в натурі вказаної земельної ділянки в користування позивачу.

Відповідно до договору від 18.04.1974 ОСОБА_1 надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від 1 до 5 включно.

Згідно з довідкою БТІ від 09.07.2015 встановлено, що житловий будинок з службовими будівлями та спорудами за адресою: пров. Яровий другий, 12 в м. Миколаєві не містить об'єктів самочинного будівництва.

Відповідно до витягу з рішення виконкому ММР від 11.09.2015 вище зазначеному будинку, який належить позивачу надано адресу: пров. 2 Яровий, 12. Вказано, що надано нову адресу Літ. А загальною площею 65,5 кв. м., № 3,4,5,6.

Рішенням №25115087 від 07.10.2015 позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що в рішенні виконкому ММР та в технічному паспорті міститься різна характеристика житлового будинку (у рішенні зазначено заг. площу 65,5 кв. м., а в технічному паспорті вказаний будинок має площу 131,9 кв. м.) та не надано документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Як вбачається з договору від 18.04.1974 земельну ділянку надано в безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку з кількістю кімнат від 1 до 5 включно для будівництва житлового будинку житловою площею - 52 кв. м.

У витягу з рішення виконкому ММР від 11.09.2015 вказано загальну площу будинку - 65,5 кв. м. В технічному паспорті на будинок загальна площа становить 131,9 кв. м., житлова - 65,8 кв. м.

З довідки БТІ від 09.07.2015 житлова площа склала - 65,5 кв. м., загальна - 131, 6 кв. м. З матеріалів інвентарної справи БТІ вбачається, що в журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень зазначено, що житлова площа склала - 65,5 кв. м., загальна - 131, 6 кв.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року" для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими об'єктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

За таких обставин, оскільки спірний будинок збудований до 05.08.1992, то документом, що посвідчує право користування земельною ділянкою є рішення про передачу земельної ділянки в користування для будівництва.

Таким чином, позивачу було правомірно передано у безстрокове користування земельну ділянку в 1974 році для будівництва житлового будинку, що підтверджується матеріалами справи.

Як на підставу для відмови у реєстрації права власності на житловий будинок, державний реєстратор посилався на невідповідність розміру площі будинку.

З матеріалів справи видно, що дійсно в документах існує невідповідність щодо площі житлового будинку.

Позивач звертався до виконавчого комітету Миколаївської міської ради та ММБТІ для виправлення помилок, однак йому надали відмову.

З матеріалів справи вбачається, що в рішенні виконкому ММР від 11.09.2015 за № 771 помилково вказано загальну площу будинку - 65,5 кв. м., оскільки це житлова площа,а загальна складає - 131,6.

Враховуючи те, що відповідно до довідки БТІ від 09.07.2015 об'єкти самочинного будівництва відсутні, матеріали інвентарної справи підтверджують будівництво будинку до 1982 року, суд приходить до висновку, що право позивача не визнається, а отже потребує захисту.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню і за позивачем необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 131,6 кв. м. за адресою: пров. 2 Яровий, 12 в м. Миколаєві.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 131,6 кв. м., житловою площею 65,5 кв. м. за адресою: пров. 2 Яровий, 12 в м. Миколаєві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка не брала участі у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. В. Кокорєв