Справа № 750/4686/16-ц Провадження № 22-ц/795/1844/2016 Головуючий у I інстанції -Литвиненко І. В. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.

при секретарі - Халимон Т.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.08.2016 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовлено, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи скарги зводяться до того, що судом не були повністю з»ясовані обставини, що мають значення для справи, та не доведені обставини, які суд вважав встановленими, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Заявник посилається, що судом не повністю з»ясовані обставини викладені в довідці Деснянської районної ради м. Чернігова № 291 від 14.06.2016 року.

Незаконність оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що стороною відповідача не надано жодних доказів проживання в квартирі за спірний період. Вказує, що з вересня 2009 року відповідач забрав свої особисті речі та став проживати разом з матір»ю в квартирі батьків колишньої дружини.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування підстав заявленого позову позивач надав довідку КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 11.05.2016 року про те, що станом на 09.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 - квартиронаймач, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_2 - син (а.с. 10).

З довідки Деснянської районної у м. Чернігові ради від 14.06.2016 року № 291 вбачається, що за вказаною вище адресою проживає позивач з дружиною ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 Підставою такої довідки є акт про проживання реєстрації від 14.06.2016 року б/н.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, належних доказів не надано, що відповідач ОСОБА_2, який є сином позивача, не проживає в квартирі понад один рік, як того вимагає ч. 2 ст. 405 ЦК України, послався при цьому на довідку від 14.06.2016 року № 291 року з якої не вбачається про не проживання останнього більше року у спірній квартирі.

Висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та вимогам нормативних актів, які регулюють правовідносини між сторонами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, так як судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Ч. 1 ст. 11 ЦПК України, передбачає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають.

Доводи скарги щодо не повністю з»ясованих обставин викладених в довідці Деснянської районної ради м. Чернігова № 291 від 14.06.2016 року не є обгрунтованими, оскільки вказаний доказ оцінено судом першої інстанції відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 212 ЦПК.

Крім того, як вбачається з журналів судових засідань місцевого суду від 17.06.2016 року та 15.08.2016 року на виконання вимог ст. 10 ЦПК України, судом першої інстанції сторонам було роз»яснено права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і посилання на довідку Деснянської районної ради у м. Чернігові № 123 від 23.08.2016 року, яка подана до суду разом з апеляційною скаргою, оскільки за змістом п. 6 ч. 3 ст. 295, ч. 2 ст. 303 та п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку. Вказана довідка подана вже після розгляду справи в суді першої інстанції.

Також, відповідач ОСОБА_2 набув права на проживання в квартирі на законних підставах, та за доведеності факту його реєстрації та проживання в квартирі батька, з врахуванням, що повноліття він досяг 23.01.2016 року, а позов до суду було подано 16.05.2016 року, то висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання втратившим право користування житловим приміщенням відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: