Справа № 165/186/16-ц
Провадження № 2/165/188/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення розрахункових і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

27 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Волиньвугілля" про стягнення розрахункових і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

14 березня 2016 року ОСОБА_1 подав до суду остаточні уточнення до позовної заяви щодо розміру позовних вимог, просив стягнути з ДП "Волиньвугілля" 29236,48 грн. середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2015 року по 01 березня 2016 року, та витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював підземним електрослюсарем 5-го розряду на ВП «Шахта №9 "НВ" ДП «Волиньвугілля». 15 жовтня 2015 року був звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з роботи йому належало до виплати розрахункові, оскільки відповідач своєчасно не виплатив розрахункові, тому повинен виплатити за затримку виплати розрахункових.

В уточнених позовних вимогах позивач вказує, що йому 02 березня 2016 року ВП "Шахта №9 "НВ" виплатила всю заборгованість по заробітній платі, тому він відмовився від стягнення розрахункових в сумі 83086,66 грн. та уточнив розмір позовних вимог в сторону збільшення в частині стягнення середнього заробітку з дня звільнення по день прийняття рішення судом, тобто 01 березня 2016 року та просив стягнути 29236,48 грн. середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутност, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача ДП "Волиньвугілля" в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у їхній відсутності. Вказав, що станом на 02 березня 2016 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 виплачена повністю.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював у ВП «Шахта №9 "НВ" ДП «Волиньвугілля» на посаді електрослюсаря підземного 5-го розряду, 15 жовтня 2015 року звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію (а.с.2-3).

Із довідки ВП Шахта 9 НВ ДП «Волиньвугілля» від 12.01.2016 року №15 вбачається, що станом на 12 січня 2016 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1, який працював на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля", становить 83086,66 грн. (а.с.4).

Із довідки ВП Шахта 9 НВ ДП «Волиньвугілля» від 12.01.2016 року №14 слідує, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 321,28 грн. (а.с.5).

Судом встановлено, що при звільненні з роботи 15 жовтня 2015 року позивачу ОСОБА_1 не було виплачено розрахункові. 02 березня 2016 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 виплачена повністю.

Із довідки ВП Шахта 9 НВ ДП «Волиньвугілля» від 14.03.2016 року №123 виданій ОСОБА_1 вбачається, що станом на 14 березня 2016 року заборгованості по заробітній платі немає. Остання виплата здійснена 02.03.2016 року (а.с.31).

Тобто в судовому засіданні встановлено, що фактично відповідачем ВП "Шахта №9 "НВ" ДП "Волиньвугілля" визнано, що підприємством при звільненні не було проведено розрахунок з працівником ОСОБА_1

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку з ОСОБА_1 у день звільнення належить виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме виходячи із розрахунку: 321,28 (середньоденна заробітна плата) x 91 (робочий день затримки розрахунку) = 29236,48 грн. за період з 16.10.2015 року по 01.03.2016 року.

Враховуючи наведені обставини до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь ОСОБА_1 підлягає: 29236,48 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім того з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення 300,00 грн. витрат за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.32,33).

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з ДП "Волиньвугілля" в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.209, ст.212-215 ЦПК України, на підставі ст.116, ст.117 КЗпП України, Закону України Про оплату праці, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в користь ОСОБА_1 29236 (двадцять дев'ять тисяч двісті тридцять шість) грн. 48 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в користь ОСОБА_1 300 (триста) грн. витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не було скасовано.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков