Справа № 127/790/16-ц Провадження № 22-ц/772/2278/2016Головуючий в суді першої інстанції Король О. П.
Категорія 30Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Луценко В.В., Матківської М.В.,

при секретарі: Маркевич Я.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2, прокурора Самборської Я.А., представника Замостянського ВДВС - Дячука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, за участю прокурора та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, за участю прокурора та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про відшкодування шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2009 року по цивільній справі №2-4166/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та відшкодування завданих збитків, було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_2 гривневий еквівалент 5500 дол. США, а саме 44 000,00 грн., а ОСОБА_2 зобов'язано повернути ОСОБА_5 автомобіль «Фольксваген - Пасат», д.н.з. НОМЕР_3.

Оскільки, рішення суду з 2009 року не виконується із - за вини державної виконавчої служби то позивач просив стягнути з відповідачів 87725 гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_2 є необґрунтованим, при цьому зазначивши, що до виниклих правовідносин не підлягає застосуванню норма матеріального права ст.. 533 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2009 року в цивільній справі №2-4166/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Фольксваген-Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2, та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниця від 05.03.2010 року було роз'яснено рішення суду від 01.12.2009 року, а саме: зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_2 44000 грн., а ОСОБА_2 зобов'язано повернути ОСОБА_5 автомобіль «Фольксваген- Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Замостянським Відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції 20.05.2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4166/2009 року, виданого Замостянським райсудом м. Вінниця 18.05.2010 року на виконання рішення суду.

Рішенням Вінницького міського суду від 28.03.2013 року в цивільній справі №127/864/13-ц було частково задоволено позов ОСОБА_2 до Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди та визнано неправомірними дії державного виконавця Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Дячука В.В. щодо скасування арешту квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_5, і стягнуто 1000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду від 22.07.2013 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено та визнано дії старшого держвиконавця Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Дячука В.В. щодо винесення постанови від 16.05.2013 року, якою було ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4166/09, виданого Вінницьким міським судом 02.04.2013 року, неправомірними.

Ухвалою Вінницького міського суду від 23.04.2014 року задоволено подання начальника Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про роз'яснення подальшого способу виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом у справі №2-4166/2009.

Ухвалою Вінницького міського суду від 25.03.2015 року в цивільній справі №127/2-4166/09, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.04.2015 року, було задоволено скаргу ОСОБА_2 та визнано дії державного виконавця Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №39520261 від 27.10.2014 року, винесену державним виконавцем Замостянського Відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Дячуком В.В., як незаконну. Зобов'язано Замостянський Відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції усунути порушення шляхом вчинення дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з роз'ясненнями п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді позовів фізичних чи юридичних про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

З січня 2016 року виконавче провадження знаходиться на виконанні у Староміському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову, так як обґрунтовуючи розмір майнової шкоди, позивач посилається на положення ч.ч.1,2 ст. 533 ЦК України, однак відносини з відшкодування шкоди з органу Державної виконавчої служби є деліктними, і регулюються положеннями ст. ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України, а тому позивачем обрано невірний спосіб захисту права, яке він вважає порушеним.

Згідно ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Також, є необґрунтованим посилання позивача, що сума боргу має бути перерахована у гривневий еквівалент на час подання позову, оскільки як вбачається з рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2009 року з врахуванням ухвали про роз»яснення судового рішення визначено, що сума яка підлягає сплаті ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 складає 44000 грн., грошового еквівалента в іноземній валюті в ухвалі суду не визначено.

Відповідно до ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Луценко В.В.

Матківська М.В.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.