Справа № 316/1133/16-ц
Провадження № 2/316/741/16
"22" вересня 2016 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого-судді: Вільямовської Н.О.,
при секретарі: Черкашиній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, який діє за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа-Служба захисту дітей як орган опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, зазначивши наступне.
ОСОБА_2 з 2008 року проживав однією сім'єю з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народився син ОСОБА_3. 11.03.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружились. Однак, спільне життя у них не склалося і 17.05.2013 року на підставі рішення суду шлюб був розірваний. За домовленістю батьків, син ОСОБА_3 залишився проживати з відповідачкою по справі, у зв'язку з чим, остання звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, та на підставі рішення суду був виданий виконавчий лист. З початку 2014 року ОСОБА_4 взагалі перестала приймати участь у вихованні сина, залишала його на тривалий час з бабусею не вносила батьківську плату за дитячий садок, матеріально не утримувала, а 05.09.2014 року, будучи у нетверезому стані, покинула сина на бабусю- ОСОБА_8 З того часу ОСОБА_3 почергово проживав у ОСОБА_8 та ОСОБА_2
Враховуючи, зазначені обставини, позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, звільнення його від аліментів та стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.12.2014 року по справі визначено місце проживання дитини- Комарова ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком ОСОБА_2 за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_2, припинено стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, та стягнуло з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до повноліття дитини.

Оскільки з вересня 2014 року відповідачка не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації без поважних причин, хоча їй в цьому ніхто не перешкоджав, не користується квартирою, не сплачує квартплату та комунальні платежі, її мати звернулась до суду з позовом про зняття відповідачки з реєстрації. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.08.2015 року ОСОБА_4 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття її з реєстраційного обліку.

Отже з 2014 року син сторін по справі ОСОБА_3, проживає з позивачем, перебуває під його опікою та на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_4 вже понад два роки самоусунулась від своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дичину до досягнення нею повноліття, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов'язків їй не чинили, вона свідомо ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків ще в 2014 році і з того часу її місцеперебування невідомо. Більш двох років вона не цікавилась розвитком, станом здоров'я сина, не дбає про його інтереси.

Рішення суду щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 відповідачка не виконує, у зв'язку з чин на момент подачі позову про позбавлення батьківських прав сума заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів складає 40124,38 грн.

Позивач створив нову родину, проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10, яка допомагає виховувати та матеріально утримувати сина сторін, разом вони займаються його всебічним розвитком, організацією оздоровлення, відпочинку тощо. Для сина ОСОБА_3 ними створені всі комфортні умови - дружня родина, сімейний затишок, повне матеріальне забезпечення.

Позивач вважає, що відповідачка свідомо не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, брати участь у вихованні сина ОСОБА_3, виявляти турботу про нього, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною їй ніхто не чинить.

Відповідачка своїм байдужим ставленням до своєї дитини на протязі цих років довела своє небажання в подальшому виконувати свої батьківські обов'язки відносно дитини та й повна відсутність ініціативи у спілкуванні з дитиною доводить факт доцільності позбавлення його батьківських прав.

На сьогоднішній день позивачем самостійно вже вичерпано всі можливості в добровільному порядку вирішити дане питання.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю- адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та підтвердила вищевикладені обставини.

Представник третьої особи ОСОБА_11 просила також задовольнити позов у повному обсязі. Вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачка про час, місце і дату слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 29), копією аркуша газети з оголошенням (а.с. 35).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7). 17.05.2013 року на підставі рішення суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний (а.с. 9). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.12.2014 року по справі визначено місце проживання дитини- Комарова ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком ОСОБА_2 за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_2, припинено стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, та стягнуло з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до повноліття дитини (а.с. 10-11). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.08.2015 року ОСОБА_4 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття її з реєстраційного обліку (а.с. 12). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, позивач разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 виховують та матеріально утримують ОСОБА_3, разом займаються його всебічним розвитком, організацією оздоровлення, відпочинку тощо. Для сина ОСОБА_3 ними створені всі комфортні умови - дружня родина, сімейний затишок, повне матеріальне забезпечення (а.с. 13).

Крім того законність та обґрунтованість позовних заявлених вимог підтверджується також довідкою з Енергодарського ВДВС щодо заборгованості ОСОБА_4 по аліментам (а.с. 8): довідкою з ДНЗ № 13 м. Енергодар (а.с. 7), висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 (а.с. 36-37).

П. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.07 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, у судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.07р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав", ст. 164 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, який діє за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа-Служба захисту дітей як орган опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,-задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Енергодар, Запорізької області, громадянку України, у відношенні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання ним копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Енергодарський міський суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська