Справа № 445/1508/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Сивак В. М.,

секретарі : Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2, ?

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2, посилаючись на те, що 01 липня 2015 року заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 445/673/14-ц Золочівського районного суду від 19.09.2014 року було винесено постанову про арешт майна скаржника та оголошення заборони на його відчуження. Серед арештованого майна є автобус MERCEDES-DENZ,модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50. 30.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автобуса MERCEDES-DENZ,модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50. Вважає зазначені дії виконавця щодо оголошення в розшук зазначеного автомобіля та заборони його відчуження незаконними, оскільки такий належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Ігоровиу на праві спільної сумісної власності, оскільки придбана ними під час перебування у шлюбі. Звернення стягнення на частку боржника у спільній сумісній власності можливе лише після виділення такої частки із такого майна за рішенням суду на підставі позову кредитора. Просить визнати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 30 липня 2015 року про оголошення в розшук вищезазначеного автомобіля незаконною та скасувати її.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав повністю з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.

Представник відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнала, у задоволенні її просить відмовити. Вважає, що дії державного виконавця проведено на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зясувавши усі обставини справи та дослідивши наявні у справі документи, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст. 12 цього Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно із вимогами ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.25 зазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №47985588, його (виконавче провадження) відкрито на примусове виконання виконавчого листа №445/673/14-ц від 19.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 32 000, 00 доларів США.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч.1 ст. 52 Закону України № 606 від 21.04.1999).

Крім того, суд звертає увагу, що у ч.6 ст. 52 цього Закону закріплено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України № 606 від 21.04.1999 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч.2 ст. 57 Закону України № 606 від 21.04.1999).

01 липня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборону на його відчуження. Відповідною постановою накладено арешт на автобус MERCEDES-BENZ,модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50; автобус SETRA S 312 HD, днз ВС8919СМ, шасі №WKK0227; житловий будинок в с. Плугів Золочівського району Львівської області та земельну ділянку для

обслуговування житлового будинку в с. Плугів Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :03:005:0007.

30 липня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про розшук автобуса MERCEDES-BENZ, модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50, який належить боржнику ОСОБА_1

Згідно з статтею 321 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 (далі ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 355 ЦК України визначено поняття і види права спільної власності, а саме: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

В ч.1 ст.368 ЦК України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст. 369 цього Кодексу встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 371 ЦК України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

28 квітня 1992 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Як вбачається з технічного паспорта на автобус MERCEDES-BENZ, модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50, який видано 01.08.2013 року, власником відповідного автомобіля є ОСОБА_6.

Із зазначеного вбачається, що вказаний автомобіль перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_6.

Отже, з аналізу наведених норм, суду необхідно зазначити, що державним виконавцем відділу ДВС Золочівського РУЮ порушено норми закріплені у ЦК України та Законі України № 606 від 21.04.1999, при прийнятті постанови від 01.07.2015 року про арешт майна оголошення заборони на його відчуження та постанови від 30.07.2015 року про розшук майна боржника.

Відповідно до наданих доказів, судом встановлено, що позивач володіє автобусом MERCEDES-BENZ, модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50 разом з ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку, що опис й арешт нерухомого та рухомого майна божника ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги скаржника про скасування постанови про оголошення в розшук автобуса підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо визнання постанови від 30 липня 2015 року про оголошення в розшук автобуса MERCEDES-DENZ,модель 350D, 1998 р.в., днз ВС7877ЕВ, кузов №NMB50 незаконною та скасувати її задоволити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7