Справа № 2-6539/08 Провадження № 22-ц/772/5/2016Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 2Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В., Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької міської ради за участю третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_7 про вчинення дій щодо захисту прав на майно, визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_7 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 вересня 2008 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької міської ради про вчиненній дій щодо захисту прав на майно, просив визнати право власності на огорожу №1-7, сарай під літерою «А», навіс під літерою «В», елінг літерою «Б», що розташовані по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 подала позов про визнання права власності. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3 під літерою «А» та прибудови під літерою «А-1» загальною площею 807,8 кв.м. (житловою площею 351,8 кв.м., підсобною 456,0 кв.м.).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 вересня 2008 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на огорожу №1-7, сарай під літерою «А», навіс під літерою «В», елінг під літерою «Б», що розташовані по АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог про дозвіл виконавчому комітету Вінницької міської ради прийняти рішення про надання дозволу на будівництво об'єкта містобудування без погодження із орендарем земельної ділянки ОСОБА_7 відмовлено.

Позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3 під літерою «А» та прибудови під літерою «А-1» загальною площею 807,8 кв.м. (житловою площею 351,8 кв.м., підсобною 456,0 кв.м).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 вересня 2008 року в частині визнання права власності за ОСОБА_5 на огорожу №1-7, сарай під літерою «А», навіс під літерою «В», елінг під літерою «Б», що розташовані по АДРЕСА_1 скасувати та у цій частині відмовити. Стягнути судові витрати з ОСОБА_5 на її користь.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом оскаржуване рішення в інших частинах не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 являється власником земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2, площами 0,0500га; 0,1000га; 0,1000га; 0,1200га; 0,0581га цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та ведення садівництва, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 від 10.09.2007р. №72, серії НОМЕР_2 від 25.09.2006р. №52, серії НОМЕР_3 від 25.09.2006р. №54, серії НОМЕР_4 від 25.09.2006р. №53, серії НОМЕР_5 від 10.09.2007р. №73 (а.с.6-11).

З метою огородження земельних ділянок, що перебувають у його власності та користуванні, для тримання інвентарю та проведення відпочинку ОСОБА_5 було збудовано огорожу №1-7, сарай під літерою „А", навіс під літерою „В", елінг під літерою „В".

Відповідно до довідки квартального комітету «П'ятничани» від 08.05.2008 року №18, будівництво не порушуює права інших осіб (а.с.19).

Будівництво відповідає державним будівельним нормам та правилам, що підтверджується технічним звітом №32/51-08 від 15.07.2008 року, виконаного ТОВ „АСПО-ЛТД" (а.с.20-28).

З довідки служби державного пожежного нагляду від 07.08.2008 року №08-2/8734 та з довідки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23.07.2008 року №7955 вбачається, що експлуатація сараю, елінгу та навісу по АДРЕСА_1 відповідає пожежним та санітарно-епідеміологічним вимогам (а.с.29).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 на праві власності також належить земельна ділянка площею 0,0581 га, відповідно до державного акта серії НОМЕР_6 від 09.08.2005 року та земельна ділянка площею 0,1000 га, відповідно до державного акта серії НОМЕР_7 від 09.08.2005 року, що розташована по АДРЕСА_1 у м. Вінниці, вказані земельні ділянки виділені у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення Вінницької міської ради від 22.12.2004 року №1018.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.10.2005 року, залишену без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.11.2005 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення Вінницької міської ради від 22.12.2004 року №1018 про надання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.05.2006 року, що набуло законної сили 20.06.2006 року, зобов»язано ОСОБА_8, ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у м. Вінниці шляхом звільнення земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Вінниці від будівельних матеріалів, ліквідування наслідків самовільного зведення паркану та відновлення стану земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 одну тисячу гривень моральної шкоди.

Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 02.12.2011 року, що набуло законної сили 13.12.2011 року, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди задоволено. У рішенні суду встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної, яка розташована по АДРЕСА_2, відповідно до меж земельної ділянки в точках від Г до А, ділянка ОСОБА_5 межує із землями ОСОБА_2 Відповідно до розписки від 24.05.2008 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 кошти у розмірі 10000 доларів США за будівництво паркану між земельною ділянкою, що знаходиться у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.2,3,5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За змістом ст. 90, 95 ЗК України, ст. 25 Закону України «Про оренду землі» землевласник та землекористувач має право самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.03.2015 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

З висновку експерта ВВ КНДІСЕ від 10.03.2016 року №518/519/15-21 вбачається, що частина сараю літ. «А», площа якої становить 0,0004 га та частина огорожі №2 довжиною 29,93 м, зазначених в технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленому КП «ВООБТІ» 21.05.2008 року на замовлення ОСОБА_5, розташовані поза межами земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 12.04.2004 року, а саме на землях міської ради.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 вересня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Матківська М.В.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.