Справа №295/9056/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі Лісній А.О., Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житомирської міської ради, третя особа ТОВ "Юридичне Бюро "Омега Плюс" про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 року по сьогоднішній день, у даного будинку є декілька співвласників, яким на праві власності юридично належать ідеальні долі в будинку. За словами ОСОБА_1, 31 липня 2014 року померла його дружина ОСОБА_3 та на момент смерті позивач знаходився із нею в шлюбі, а також до і після смерті останньої позивач проживав і проживає па сьогоднішній день в частині будинку № 151 по вул. Східній в м. Житомирі, що належала померлій, а саме 24/100 даного будинку. ОСОБА_1 посилається на те, що хоча на вищевказане майно ніхто інший окрім нього не претендує, проте мати покійної ОСОБА_3 ОСОБА_4 заперечує факт прийняття спадщини позивач. На підставі викладеного у позовній заяві просить суд встановити факт прийняття спадщини позивачем по справі ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме спадщини померлої 31 липня 2014 року ОСОБА_3 у вигляді належних їй на день смерті 24/100 частин будинку № 151 по вул. Східній в м. Житомирі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. При цьому представник позивача зазначив, що надати довідку КП ВЖРЕП, через відсутність якої приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовив його довірителю у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 31.07.2014 дружини ОСОБА_3, не представляється можливим, оскільки в будинковій книзі начебто містяться виправлення.

Відповідач ОСОБА_2 подала письмові заперечення, у яких не визнала позовні вимоги з огляду на відсутність доказів, за допомогою яких можна встановити наявність обставин, які обґрунтовують позовні вимоги ОСОБА_1, а саме те, що він постійно проживає і зареєстрований у кв. №4 житлового будинку №151 по вул. Східній у м. Житомирі та що квартира №4, на яку претендує позивач, складає саме 24/100 ідеальних частин указаного житлового будинку. Згідно заперечень, ні спадкодавець, ні позивач не здійснили перереєстрації місця проживання з квартири №1 в квартиру № 4, а позивач просто виправив у своєму паспорті (у відомостях про реєстрацію) цифру «1» на цифру «4» і помилково вважає, що такого самовільного виправлення достатньо для стверджування, що він постійно проживав і зареєстрований у квартирі № 4 (а.с. 48-50). В той же час в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечувала той факт, що позивач проживав разом з померлою дружиною із 1982 року у квартирі, де проживала її сестра ОСОБА_3 При цьому, відповідач бажає, що б ОСОБА_1 виписався з кв. №1, де проживала її мати, та прописався у кв. №4.

Представник Житомирської міської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги не визнав (а.с. 25).

Допитана в якості свідка гр. ОСОБА_6 пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 проживав зі своєю дружиною ОСОБА_3 в будинку по вул. Східній у м. Житомирі, доглядав за нею з одруження й до смерті останньої, а саме 31.07.2014, та залишився проживати у вказаному будинку після смерті дружини.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_3 до її смерті в будинку, що складався з кількох квартир, а саме у квартирі на розі вулиць Східної та Ватутіна у м. Житомирі.

ОСОБА_4 померла 10.08.2015, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №269480 (а.с. 41).

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача ОСОБА_2, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП 245719, виданого відділом державної РАЦС Житомирського міського управління юстиції 31.07.2014 року (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складалася зокрема із 24/100 ідеальних частин житлового будинку №151, що знаходиться по вул. Східній у м.Житомирі. Вказане нерухоме майно належало померлій особі на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 30 травня 1990 року (а.с. 11, 14-16).

Постановою від 03.12.2015 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 31.07.2014 дружини ОСОБА_3, так як ОСОБА_1 не надав нотаріусу довідку відповідних органів паспортної служби із зазначенням інформації про склад зареєстрованих зі спадкодавцем осіб на момент відкриття спадщини, що унеможливлює встановлення кола спадкоємців померлої ОСОБА_3, а також факт прийняття спадщини її спадкоємцями за законом (а.с. 59).

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз'яснено судам у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Матеріали справи не містять довідки про склад зареєстрованихзі спадкодавцем осіб на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті ОСОБА_3, і таку довідку не надав суду позивач. Натомість судом встановлено, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, померла 31.07.2014 року гр. ОСОБА_3 була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, а позивач ОСОБА_1 у тому ж будинку по вул. Східній, але у квартирі №1 (а.с. 74, 75).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, виключно в межах заявлених ними вимог.

Таким чином, оскільки постійне проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами і саме на цій підставі нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, а позивач звернувся до суду із вимогою встановити факт прийняття спадщини, - суд приходить до висновку про можливість відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог через невірно обраний спосіб захисту цивільного права.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Кузнєцов