У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 24 березня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання незаконним проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання незаконним свідоцтва про право власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року, в с т а н о в и л а: Згідно протоколу повторного розподілу справ між суддями провадження № 6-26733 ск 15 справу призначено судді - доповідачу Попович О.В. у зв'язку із звільненням судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 з посади за її заявою про відставку на підставі постанови Верховної Ради України 788-VIII від 12 листопада 2015 року. У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі-ПП «Нива - В.Ш.»), відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання незаконними проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання незаконним свідоцтва про право власності на майно, оскільки прилюдні торги були проведені з порушенням чинного законодавства, а саме, на момент проведення торгів 30.04.2014 року звіт про оцінку майна від 12.08.2013 року втратив чинність, його, як власника квартири, виставленої на прилюдні торги, не було повідомлено про їх проведення. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1, що були проведені 30.04.2014 року філією 08 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» та оформлені протоколом прилюдних торгів № 0814090 від 30.04.2014 року. Визнано недійсним протокол прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна № 0814090 від 30.04.2014 року. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.05.2014 року, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстроване в реєстрі за № 975 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5. У поданій касаційній скарзі скаржниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року, вирішити питання по суті та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. У справі, яка переглядається, суди встановили, що 26 червня 2008 року між ОСОБА_4 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк») укладено договір іпотеки за умовами якого позивач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. 14 грудня 2009 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 1878 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, для задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» в розмірі 454 815,21 грн. 20 жовтня 2009 року підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області прийняв до виконання зазначений виконавчий напис. 19 серпня 2013 року приватним підприємством «Геополіс» було складено звіт про вартість квартири АДРЕСА_1, дата закінчення складання звіту 19 серпня 2013 року. Останнім днем чинності звіту є 19 лютого 2014 року. 27 січня 2014 року між відділом примусового виконання рішень відділу виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області та філією 08 ПП «Нива-В.Ш.», яка діяла від імені та в інтересах ПП «Нива-В.Ш.», було укладено договір № 0814090 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки). Прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки, які були призначені на 19 січня, 21 березня 2014 року не відбулися. 01 квітня 2014 року старшим державним виконавцем Косіновим І.В. складено акт переоцінки (уцінки) майна на 35% у зв'язку з тим, що 21 березня 2014 року прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися, встановлено стартову ціну на наступних прилюдних торгах у розмірі 173 244,50 грн (а.с.117). В матеріалах справи містяться повідомлення позивача про проведення прилюдних торгів 19 січня, 21 березня та 30 квітня 2014 року, однак не міститься даних про направлення та вручення цих повідомлень позивачу. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 були проведені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. За частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до частини п'ятоїстатті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Ураховуючи зазначене, повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умовипорушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Відповідно до пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація з проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Під часрозгляду питання про дотримання при проведенні торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей. У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку про те, що на порушення ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.2 Типового положення проведення прилюдних торгів із реалізації майна було проведено за ціною, визначеною до звіту про оцінку майна, який втратив чинність, а також на порушення п. 3.11 Тимчасового положення боржник не отримував повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що неналежне повідомлення боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів є підставою для задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними. Установивши, що звіт про оцінку нерухомого майна підписаний суб'єктом оціночної діяльності 19 серпня 2013 року, а прилюдні торги з реалізації майна відбулись лише 30 квітня 2014 року, суди застосувавши до спірних правовідносин норму частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", яка підлягає застосуванню, і не встановили, чи мало місце у зв'язку із цим порушення прав і законних інтересів позивача та чи вплинуло порушення цієї норми на результати торгів. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14 та від 28 січня 2015 року у справах № 2-124цс14 від 22 жовтня 2014 року, № 6-227цс14 від 28 січня 2015 року, № 6-42цс15 від 15 квітня 2015 року, № 6- 813цс15 від 02 вересня 2015 року, № 6-1749цс15 від 25 листопада 2015 року. Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судом першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: О.В. Попович Т.П. Дербенцева О.П. Касьян
й