Справа № 2-9721/03
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі представника за дорученням ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить: - визнати неправомірними дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 зі складання розрахунку заборгованості боржника по аліментам на виконання виконавчого листа № 2-9721 від 28.07.03 р., складеного 11 травня 2016 року; - скасувати розрахунок заборгованості боржника по аліментам від 11 травня 2016 року на суму 0,00 грн., який складений державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2; - зобовязати державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 направити до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області запит щодо отриманих доходів ОСОБА_3; - зобовязати державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 скласти новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_3 за період з липня 2003 року по березень 2016 року без урахування платіжних доручень та квитанцій на суму 16140,00 грн., а саме від 16.08.12 р. на суму 1000,00 грн., від 26.09.12 р. 400,00 грн., від 10.10.12 р. 400,00 грн., від 31.10.12 р. 400,00 грн., від 16.11.12 р. 250,00 грн., від 07.12.12 р. 400,00 грн., від 30.01.13 р. 300,00 грн., від 16.02.13 р. 250,00 грн., від 27.03,13 р. 500,00 грн., від 26.07.13 р. 350,00 грн., від 12.08.13 р. 1000,00 грн., від 12.03.14 р. 400,00 грн., від 07.08.15 р. 400,00 грн., від 11.11.15 р. 800,00 грн., від 17.11.15 р. 6940,00 грн., від 14.12.15 р. 400,00 грн., від 14.01.16 р. 450,00 грн., від 15.02.16 р. 500,00 грн., від 09.03.16 р. 500,00 грн., від 13.04.16 р. 500,00 грн.. В скарзі зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 2-9721, виданий 28 липня 2003 року Бердянським міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів щомісячного заробітку, починаючи з 15.07.2003 року до повноліття дитини. Вказує, що 12 травня 2016 року представником отримано розрахунок заборгованості боржника по аліментам, виконаний державним виконавцем Григоряк Я.Ю.. З розрахунком не згодна та вважає його таким, що підлягає скасуванню та перерахунку. Утримання аліментів на дитину з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і роботою за сумісництвом. Вважає, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 81, ст. 195 Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.93 р. № 146, оскільки при визначенні ? частини всіх видів заробітку боржника ним враховано тільки заробітну плату, отриману у ПрАТ «Азовкабель» та у ПАТ «БЕРТІ». В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які запити до компетентних органів щодо інформації про отримані види заробітку та відсутні дані про те, що внаслідок виконавчих дій інших видів доходів, крім заробітної плати за основним місцем роботи, не виявлено. Також вказує, що при визначенні розміру заборгованості державним виконавцем безпідставно враховано платіжні доручення та квитанції банківських установ про перерахування коштів стягувачу на суму 16140,00 грн., як аліментів. У платіжних документах не відсутні зазначення про те, що сплачуються саме аліменти. Зазначає, що за даними платіжними дорученнями та квитанціями боржник перераховував стягувану (здійснював поповнення карткового рахунку) додаткові витрати на утримання дитини, такі як музична школа, школа танців, поїздки на змагання, купівля ліків та подарунків на день народження та свята.

В судовому засіданні представник заявниці за дорученням ОСОБА_4 скаргу підтримав.

Державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні скарги. Пояснила, що дійсно, на виконання у відділу ДВС перебуває постанова Бердянського міського суду від 28 липня 2003 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку. Виконавче провадження було втрачене та поновлено постановою від 13 серпня 2015 року. 12 травня 2016 року представник стягувача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав розрахунок заборгованості за аліментами, за яким заборгованість на березень 2016 року відсутня. Вказує, що робила запит до Управління ПФУ щодо отриманих боржником доходів, отримано відповідь про відсутність даних про доходи ОСОБА_3. Зазначила, що боржником надано довідку з місця роботи та проведені відрахування із заробітної плати, а також надано платіжні доручення та квитанції про перерахування коштів на рахунок стягувача. Підстав не враховувати ці кошти в рахунок сплати аліментів у державного виконавця не було, оскільки інших виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів, крім цього виконавчого провадження, у відділі ДВС не має.

Представники боржника ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечують на задоволенні скарги. Пояснили, що ОСОБА_3 сплачував добровільно аліменти на утримання доньки шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1. У нього збереглася частина платіжних документів, в яких при проведенні перерахунку з картки на картку вказують призначення платежу, як переказ особистих коштів або поповнення рахунку. Номер рахунку йому надавала ОСОБА_1. Крім цього, за час роботи боржника в ПрАТ «Азовкабель» та ПАТ «БЕРТІ», з його заробітної плати проводилися відрахування аліментів за його заявою. Виконавче провадження відкрито лише 13 серпня 2015 року. Вважають, що заявником не доведено факт витрачання коштів за переказами на додаткові витрати на дитину. ОСОБА_3 надав повну інформацію державному виконавцю про отримані ним доходи. Звернення до державного виконавця про здійснення запиту до податкової інспекції з боку стягувача або її представника не було.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 81 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.93 р. № 146 визначено, що утримання аліментів з працівників провадяться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Відповідно до ч. 3 та ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Судом встановлено, що постановою судді Бердянського міського суду Запорізької області від 28 липня 2003 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частки всіх видів щомісячного заробітку, починаючи з 15 липня 2003 року та до її повноліття.

Зазначена постанова відповідно до діючого на час її винесення законодавства направлена судом до Бердянського міського відділу виконавчої служби Запорізької області. За поясненнями державного виконавця Григоряк Я.Ю. виконавче провадження було втрачене та постановою від 13 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам, складеного державним виконавцем відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області ОСОБА_2 11 травня 2016 року № 16771 за період з липня 2003 року по березень 2016 року борг по сплаті аліментів з урахуванням сплачених сум станом на 11 травня 2016 року відсутній.

В розрахунку, зокрема, зазначено, що боржник працював у ПАТ «Азовкабель» в період з 21 липня 2003 року по 22 грудня 2014 року згідно довідки ПАТ «Азовкабель» від 21.03.2016 р. вих.. № 06. З заробітної плати аліменти утримувалися з вересня 2009 року по дату звільнення по 22.12.2014 р. в повному обсязі. З 23.12.2014 р. по 10.04.2015 р. інформація про місце роботи боржника відсутня, в звязку з цим борг нараховується згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження. З 10.04.2015 р. по сьогоднішній день ОСОБА_3 працює у ПАТ «БЕРТІ».

Згідно наданих копій платіжних документів ОСОБА_3 здійснив перерахування коштів в добровільному порядку на користь ОСОБА_1: 16.08.12 р. на суму 1000,00 грн., 26.09.12 р. 400,00 грн., 10.10.12 р. 400,00 грн., 31.10.12 р. 400,00 грн., 16.11.12 р. 250,00 грн., 07.12.12 р. 400,00 грн., 30.01.13 р. 300,00 грн., 16.02.13 р. 250,00 грн., 27.03,13 р. 500,00 грн., 26.07.13 р. 350,00 грн., 12.08.13 р. 1000,00 грн., 12.03.14 р. 400,00 грн., 07.08.15 р. 400,00 грн., 11.11.15 р. 800,00 грн., 17.11.15 р. 6940,00 грн., 14.12.15 р. 400,00 грн., 14.01.16 р. 450,00 грн., 15.02.16 р. 500,00 грн., 09.03.16 р. 500,00 грн., 13.04.16 р. 500,00 грн. та 10 травня 2016 року -8104,88 грн..

Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку, що зазначені платіжні документи враховані державним виконавцем в рахунок сплати аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини.

Доводи стягувача про те, що перераховані ОСОБА_3 кошти не є коштами в рахунок сплати аліментів на утримання дитини, а є коштами в рахунок додаткових витрат на дитину, суд не приймає до уваги, оскільки доказів в підтвердження цієї обставини заявником не надано - рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину не ухвалювалося, докази витрачання коштів на розвиток здібностей дитини (музична школа, школа танців, поїздки на змагання, придбання ліків, придбання подарунків на день народження та свята) не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 зі складання розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 11 травня 2016 року є правомірними, розрахунок є вірним, відсутні підстави для його скасування та для зобовязання державного виконавця скласти новий розрахунок без урахування сум за платіжними документами, наданими боржником.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобовязання державного виконавця направити до Бердянської ОСОБА_8 у Запорізькій області запиту щодо отриманих боржником доходів. Так, державним виконавцем здійснено заходи для виявлення отриманих ОСОБА_3 доходів шляхом звернення до Бердянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримано відповідь про відсутність таких даних. Заявником не надано докази щодо отримання ОСОБА_3 інших доходів, ніж за місцем роботи в ПАТ «БЕРТІ». Крім цього, а ні стягувач, а ні її представник, з до державного нотаріуса заявою про направлення такого запиту не зверталися та відмова державного виконавця про звернення до податкового органу з таким запитом відсутня.

Таким чином, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 293, 294, 383-389 ЦПК України (2004 рік), суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_3, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Парій