Справа № 463/862/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/5314/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про зобовязання встановити фіксований щомісячний платіж за автомобіль, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про зобов'язання відповідача встановити для позивача фіксований місячний платіж за автомобіль по угоді №0322120 від 14.07.2010 року у відповідності з тим, що був на момент отримання авто 12.06.2013р. в розмірі 2076 грн. 73 коп. відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а саме: зобовязати відповідача встановити для позивача фіксований щомісячний платіж за автомобіль по угоді №0322120 від 14.07.2010 року у відповідності з тим, що був на момент отримання авто, а саме 12.06.2013 року щомісячний платіж за авто становить 2076,73 грн. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач, застосовуючи підміну поняття «Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля» використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім цього, зазначає, що на момент укладення спірної угоди, відповідач не розяснив, що він не продає автомобіль, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах, не надав необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет Угоди та строки її виконання, в Угоді використовуються неконкретизовані поняття, внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання автомобіля, чим порушено вимоги ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів». Позивач вважає, що угода укладена нею під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки позивача було введено в оману щодо істотних умов договору.

В судове засідання представник відповідача не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України, те, що від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, а також те, що у таких міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 3, 6, 12, 627, 629, 632 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що 14.07.2010 року між сторонами було укладено Угоду № 0322120 (додаток №1 до угоди і додаток №2 до угоди) про надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 5 Угоди та Додатком №1 до Угоди, чітко передбачено зобов'язання Учасника, щодо здійснення платежів за угодою та їх розмір, а саме: сплатити вступний внесок при укладенні Угоди; сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати Повні внески; сплачувати внески зі страхування Автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобовязань за угодою; за вимогою ОСОБА_3 надавати копії квитанції про оплату внесків за угодою. Загальна кількість внесків названа в Угоді як «Графік внесків», відповідно Додатку №1 до Угоди Графік внесків становить 120 тобто, всього 120 внесків. Судом, також, встановлено, що 12.06.2013р., згідно акту №2085 передачі-прийняття автомобіля позивачем було отримано транспортний засіб марки КІА Soul (а.с. 45). За угодою про надання послуг за системою АвтоТак послуги починають надаватися з моменту підписання Угоди за визначеними в Додатку № 1 до Угоди цінами у відсотках від взаємно обраного критерію ціни автомобіля, що діє в місяці сплати. Такий спосіб визначення ціни погоджений між учасником та ТОВ «АВТО ПРОСТО» шляхом підписання Угоди. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак (Додаток №2 до Угоди). Розмір оплати продукції (адміністративні витрати) встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. Позивачем та Відповідачем в ст. 2 Додатку № 2 до Угоди погоджено, що розмір кожного Повного щомісячного внеску (у тому числі адміністративних витрат) визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно Виробником чи Імпортером актуальної ціни автомобіля. Також відповідно до термінології, Поточна ціна автомобіля ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором в останній робочий день календарного місяця та є основою розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою. Ціна автомобіля, яка повідомлена Виробником/Імпортером на дату сплати чергового щомісячного платежу і яка береться для розрахунку його розміру, повідомляється кожному Учаснику щомісяця у квитанції на сплату щомісячного платежу. П.2.2 ст. 2 додатку №2 до Угоди визначено, що Поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до Угоди це остання поточна ціна автомобіля повідомлена виробником на день укладання угоди. Визначення ціни автомобіля на момент підписання угоди необхідно для визначення розміру Вступного внеску в грошовому еквіваленті. Позивач погодилась з умовами угоди та додатків до неї без застережень, що підтверджується підписом ОСОБА_2 на кожному з документів. Щодо посилання позивача в позовній заяві на ч. 1, 2, 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», то відповідно до вказаної норми умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Оскільки дисбаланс це нерівна кількість прав та обов'язків, то Позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, та ще й така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання Відповідача визначені в ст. 3 Угоди та складаються з 11 пунктів, натомість зобов'язання позивача визначені в ст. 5 Угоди та складаються з 7 пунктів. Таким чином посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов'язків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону, а підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги немає.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається із матеріалів справи та сторонами не спростовано, між сторонами було укладено, зокрема, і угоду №0322120 від 14.07.2010 року, предметом якої є надання позивачу послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля (стаття 1 угоди).

Така угода укладена між сторонами 14.07.2010 року, протягом шести років виконується сторонами. Так, позивачем, з 2010 року вносяться регулярні платежі, відповідач відповідно вчиняє свої дії на виконання умов угоди, зокрема, згідно тристороннього договору між сторонами та ПАТ «Галичина-Авто» №814741-Y02085 від 6.06.2013 року позивач отримала автомобіль марки КІА модель SOUL (договір із додатками а.с. 37-45).

З часу укладення угоди, розмір періодичних платежів, які здійснює позивач змінюється, з тенденцією до зростання. Так, якщо перший із платежів становив 1896,07 грн., останній платіж до подання позову становив 4222,02 грн. (виготовлений позивачем графік фактичних проплат та копії квитанції про здійснення таких а.с. 11-36).

Протягом шести років дії угоди та виконання такої сторонами, зокрема, і позивачем, остання жодного разу не зверталась до відповідача: за розясненнями її певних умов; з приводу не зрозумілості її певних положень; з приводу невідповідності тих чи інших положень домовленостям, які у неї були із відповідачем на момент укладення угоди; з приводу невідповідності, суперечності, неузгодженості, тощо певних умов угоди чи угоди в цілому вимогам закону, і тд.

Крім цього, протягом часу дії угоди така не оспорювалася ні в цілому, ані в певній її частині та визнана недійсною не була.

Що стосується вимог позивача про необхідність зобовязання відповідача встановити для позивача фіксований щомісячний платіж за автомобіль за вказаною угодою у розмірі 2076,73 грн. оскільки їй не зрозумілим є сума встановлених періодичних платежів, механізм її нарахування та, на її думку, така є несправедливою, з посиланням на вимоги ст.ст. 11, 632, 509 ЦК України, що є предметом спору, то колегія суддів вважає такі безпідставними.

Так, сторонами було укладено угоду, про яку йдеться, з власної волі та при усвідомленні всіх її умов, що позивачем не спростовано. Про вказане, також, свідчить і факт належного виконання сторонами його умов протягом тривалого (шестирічного) періоду часу.

Жодного разу позивач за розясненнями певних положено договору за вказаний період до відповідача не зверталась, а єдине її звернення 7.10.2014 року (даних про надіслання якого та отримання відповідачем немає а.с. 47) стосується бажання позивача змінити певні умови договору на власний розсуд із посиланням на зміну матеріального становища та економічних та політичних змін в державі.

Відповідно до змісту ст.ст. 6, 626-632, 638-640, 651-654 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та, зокрема, і вправі укласти договір, що містить елементи різних договорів та не вправі в односторонньому порядку змінювати його умов, тощо.

Як вбачається, із змісту угоди у такій (ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, що є його невідємною частиною) вказано про порядок нарахування періодичних платежів та визначено те, що такі мають змінний характер та визначаються зокрема, враховуючи зміну ринкової ціни автомобіля, про що позивачу було достовірно відомо та така здійснювала оплати таких періодичних платежів згідно здійснених у такому порядку нарахувань.

Значна зміна ринкової ціни аналогічного до набутого позивачем автомобіля, у звязку з чим і збільшується розмір періодичних платежів, жодним чином не слід вважати необґрунтованим збільшенням ціни такого самостійно відповідачем та не може слугувати підставою для внесення змін до угоди, оскільки вказаний ризик сторони передбачили, вказавши таку умову угоди. Таку умову угоди, також, не слід вважати такою, що порушує баланс інтересів сторін угоди, оскільки придбання автомобіля здійснюється відповідачем за умовами угоди із залученням значних додаткових коштів, окрім сплачених позивачем, крім цього, відповідач не є виробником чи дистрибютором автомобіля, та між сторонами не укладено договору купівлі-продажу автомобіля з відстроченням, кредитного договору, тощо. Протягом тривалого строку дії угоди відбуваються обєктивні економічні процеси, що впливають на вартість грошової одиниці угоди, відбувається зміна вартості автомобіля, тощо. Крім цього, згадану умову угоди не слід вважати такою, що порушує баланс інтересів сторін угоди і через те, що позивач у будь-який час не позбавлена можливості достроково погасити залишок необхідної до сплати суми, що передбачено умовами угоди.

Що ж до необхідності зміни умов угоди судом у відповідності до ст.ст. 651, 652 ЦК України, то, колегія суддів вважає, що такі умови позивачем не наведено та підстав для застосування вказаних норм закону немає.

Зважаючи на наведене доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.І. Береза

ОСОБА_4