АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4019/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2524/16Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Корнієнка В.І.,

суддів: Триголова В.М., Омельченко Л.М.,

при секретарі: Коротун І.В.,

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2016 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2016 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву. Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що незастосування судової заборони утруднить виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки відповідачі передадуть юридичні права на майно особі, яку в порушення встановленого порядку визнали переможцем електронних торгів за лотом № 146847.

Колегія суддів, зясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення скарги не знаходить, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу дійсності електронних моргів, оформлених протоколом № 175973 від 17 червня 2016 року з реалізації нежитлового приміщення по вул. Жовтневій, 76 у м. Полтаві по реєстраційному лоту № 146847.

Позивачем була подана і заява про забезпечення позовних вимог, у якій заявник просила: заборонити ДП «Сетам» його посадовим особам та посадовим особам Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області та будь-яким третім особам вчиняти дії з оформлення результатів електронних торгів за протоколом № 175973 за реєстраційним номером лоту №146847, в тому числі: заборонити підписувати протокол про результати електронних торгів за лотом № 146847; заборонити передачу Учаснику №5, визнаному переможцем торгів за лотом № 146847 протоколу про результати електронних торгів за лотом № 146847; заборонити приймати копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно від Учасника №5; заборонити складати і затверджувати акт про проведені електронні торги за лотом № 146847; заборонити складати та затверджувати акт про реалізацію предмета електронних торгів за лотом № 146847; заборонити виносити постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що внаслідок задоволення заяви матиме місце втручання у виконавче провадження, що є неприпустимим згідно закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

Суд першої інстанції вірно зробив висновок про те, що в силу норм ст. 151 ЦПК України забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову може бути виключно обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, суд вірно вказав, що відповідно до ч. 7 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Окрім цього, у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснено, що неприпустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, встановивши, що задоволення заяви ОСОБА_2, як наслідок призведе до втручання у виконавче провадження, а також, враховуючи характер виниклих спірних правовідносин, та той факт, що позивач не надала суду переконливі докази, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що місцевий суд, відмовивши у забезпечення позову шляхом накладення арешту, дійшов вірного висновку.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали місцевого суду, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1 , 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1