Провадження №22-ц/784/647/16
Головуючий першої інстанції: Губницький Д.Г.
Категорія - Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2016 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

ОСОБА_2.

із секретарем: Богуславською О.М.

з участю:

стягувача - ОСОБА_3

боржниці - ОСОБА_4

представників:

відділу ДВС - ОСОБА_5

стягувача - ОСОБА_6

боржниці ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Ленінського відділу держаної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ( далі Ленінський ВДВС ММУЮ або ВДВС) на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2016 р., постановлену за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу держаної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

встановила:

21.11.2015 р. ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на неправомірність постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ від 28.01.2015 р. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/489/830/ від 03.04.2014 р.

Скаржник зазначав, що до закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів для виконання рішення суду про демонтаж самовільно збудованої стіни, чим порушуються його права.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, він просив про задоволення скарги, визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2016 р. постановлено про задоволення скарги та визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі Ленінський ВДВС ММУЮ ставить питання про скасування ухвали з постановленням нової про відмову в задоволення скарги, з посиланням на дотримання державним виконавцем вимог закону щодо закінчення виконавчого провадження.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. ( далі - Закон № 606-XIV), виконавчі дії державного виконавця щодо примусового виконання рішень полягають у зверненні стягнення на кошти чи інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату ( доходи); вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів; інші заходи, передбачені виконавчим документом.

У відповідності до ч. ч. 5, 6 статті 12 Закону № 606-XIV боржник зобовязаний протягом трьох робочих днів після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання виконавчого документа, зміну місця проживання, перебування або місця роботи.

Боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого документа; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця.

Державний виконавець відповідно до приписів ч.2 та ч.3 ст. 11 Закону № 606-XIV здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникові, проводити їх огляд;

звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення;

залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб ;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень та інших процесуальних документів у випадках передбачених Законом та іншими нормативними актами ( п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень)

Згідно з вимогами п.2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV, державний виконавець повертає виконавчий документ без виконання, лише тоді, коли незважаючи на усі передбачені законом заходи у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення.

У тому разі, коли виконання рішення полягає у здійсненні інших дій саме боржником, а виконати його неможливо без участі боржника, то державний виконавець відповідно до приписів ст. 75 Закону № 606-XIV накладає на боржника штраф відповідно до положень ст. 89 цього закону та вносить подання про притягнення його до відповідальності згідно з законом після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження та повертає виконавчий документ до суду, який його видав.

Якщо виконання рішення можливе без участі боржника, то державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень наданих йому законом та вносить подання про притягнення боржника ( керівника юридичної особи-боржника) про притягнення до відповідальності згідно з законом.

При цьому на нього повторно накладається штраф у порядку встановленому ст. 89 Закону № 606-XIV.

В останньому випадку примусове виконання такого рішення не може бути закінчене з посиланням на пункт 11 ст. 49 та частину 3 ст. 75 Закону № 606-XIV.

Визначаючи організацію примусового виконання рішення, яке може бути виконане без участі боржника, державний виконавець має виходити з обсягу наданих повноважень та наявних інструментів і ресурсів, якими розраховує орган примусового виконання рішень відповідно до закону.

Так, виконання рішення про демонтаж стіни потребує визначення її місця знаходження, лінійних розмірів, обсягу будівельно-демонтажних робіт та інших витрат повязаних з виконанням цього рішення.

Ухвалюючи постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець вважав, що рішення не може бути виконане без участі боржника, а заходів вчинених на його виконання в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону № 606-XIV достатньо для вчинення цієї процесуальної дії.

Невиконання боржником обовязку щодо знесення стіни самим боржником не є перешкодою для виконання рішення в порядку примусового виконання державним виконавцем без участі боржника.

Державний виконавець наділений повноваженнями щодо входження до приміщень боржника, їх огляду та зясування відповідних параметрів будівельних елементів, визначення переліку та порядку проведення будівельно-демонтажних робіт їх вартості, визначення обсягу витрат на організацію виконавчого провадження.

Для здійснення цих дій він вправі залучати відповідних спеціалістів та субєктів господарювання.

Кошти виконавчого провадження, які відповідно до приписів ст. 41 Закону № 606-XIV мають бути у розпорядженні державного виконавця, регламентовані пунктами 3.13, 3.13.1-3.14 Інструкції та Порядку використання коштів виконавчого провадження ( затв. постановою Кабінету Міністрів України № 554 від 29.04.2004 р) порядок їх накопичення, використання та відшкодування, дозволяють відповідно до закону забезпечити виконання вищенаведених заходів з примусового виконання судового рішення.

Між тим, судом першої інстанції встановлено, що рішення не виконане, а державний виконавець не здійснив у повному обсязі дій з примусового виконання рішення та не здійснив організацію примусового виконання рішення самостійно без участі боржника.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду з огляду на їх доведеність достовірними доказами, які долучені до матеріалів справи та яким судом дана належна юридична оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення не може бути виконане без участі боржника, а примусових заходів вжитих державним виконавцем достатньо для закінчення виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Адже дії із знесення стіни можуть бути виконані за обставинами справи і без участі боржника, державний виконавець має для цього достатній обсяг повноважень, але не вжив достатніх заходів для організації виконання рішення без участі боржника

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду та не дають підстав вважати її необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу держаної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2016 р. відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2016 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

ОСОБА_2