Справа № 352/1976/15-ц
Провадження № 22-ц/779/282/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тисменицького районного суду від 02 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 11 березня 2004 року він уклав шлюб з ОСОБА_3, від якого у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на припинення подружніх відносин, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки у сімї, просив позов задовольнити.

Рішенням Тисменицьким районного суду від 02 грудня 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 11 березня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 253.

Малолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати з матірю.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судова повістка про виклик до суду була направлена на невірну адресу, за якою вона не проживає, а тому вона була позбавлена можливості скористатися своїми правами, передбачених ст. 27 ЦПК України.

Вказує на те, що вона заяви про розгляд справи без її участі та визнання позову до суду не подавала та її не підписувала.

Крім того, судом першої інстанції при вирішенні питання про місце проживання дитини, не зясовано чи існує між сторонами спір з цього питання.

У звязку з наведеним, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції залишити без зміни, посилаючись на те, що збереження сімї є неможливим.

ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 26 січня 2016 року, 09 лютого 2016 року та 10 березня 2016 року не зявився, хоча про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлявся.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, 11 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 253.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначав, що подружні відносини між ними припинилися вже давно, а тому можливості зберегти сімю немає.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов висновку, що стосунки, які склалися між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення.

В судовому засіданні 10 березня 2016 року апелянт ОСОБА_3 ствердила, що з жовтня 2015 року вони спільно не проживають, подружніх стосунків не відновили, примирення між ними є неможливе, а тому просить рішення суду залишити без зміни.

А тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав уважати про можливість відновлення сімейних стосунків та примирення сторін.

З огляду на наведене та вимоги ст. 112 СК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Рішення суду відповідає вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 02 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_6