СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/5209/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , підписаної його представником ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій за договором та зобов`язання вчинити певні дії -,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій за договором та зобов`язання вчинити певні дії.
Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за заявами ОСОБА_1 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів складу ПММ №2, що перебувають за адресою: АДРЕСА_1 .
Матеріали цивільного позову та заяви про забезпечення позову надійшли в провадження головуючого судді 15.09.2016 року.
Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до роз`яснення п.п. 2.3 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , підписаної його представником ОСОБА_2 про забезпечення позову у такий спосіб та відмову у задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного,керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , підписаної його представником ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій за договором та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена через Святошинський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.
У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: Ю.В. Семаніва