Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/65/2016

Справа № 330/2147/15-ц

"21" вересня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Бойчевой Н.В.,

при секретарі - Колєдаєвої Л.І.,

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держгеокадастру в Якимівському районі Запорізької області, відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційна служба Якимівського РУЮ Запорізької області про встановлення нікчемності правочину, визнання недійсним договору дарування й застосування наслідків його недійсності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 селищної ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держземагенства у Якимівському районі Запорізької області, відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційна служба Якимівського РУЮ Запорізької області про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності та просила встановити нікчемність правочину, надалі збільшила свої позовні вимоги й доповнила позов вимогою про визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки площею 0,3194 га, кадастровий номер :10:002:0013, яка розташована за адресою буд.23 по вул. Лиманська в смт. Кирилівка Запорізької області, посвідченого 04 вересня 2009 року приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на підставі визнаного судом недійсним та скасованого державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,3194 га серії ЯГ № 703913, виданого ОСОБА_6 ОСОБА_3 селищною радою та застосувати наслідки його недійсності й скасувати реєстрацію права власності № 500326 від 12.03.2013 року на земельну ділянку площею 0,3194 га, кадастровий номер :10:002:0013, яка розташована за адресою буд.23 по вул. Лиманська в смт Кирилівка Запорізької області зареєстровану за ОСОБА_4 реєстраційною службою Якимівського районного управління юстиції на підставі договору дарування. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку № 23 по вул. Лиманській в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області на підставі договору дарування житлового будинку від 05 червня 2004 року, згідно умов якого вона прийняла у власність житловий будинок № 23 по вул. Лиманській в селі Азовське (на цей час селище міського типу Кирилівка) Якимівського району Запорізької області, розташований на земельній ділянці площею 5800 кв.м (0,58га), на якій розташовано: житловий будинок літ А-1 площею 346,5 кв.м та господарчі і побутові споруди: сарай літ. Б-1, гараж літ.В-1, навіс літ.Г-1, сарай літ.Д-1, сарай літ.Є-1, навіс літ. Ж-1, сарай літ.З-1, сарай літ. 1-1, сарай літ. К-1, огорожа №1, водогін №2. Договір дарування посвідчений ОСОБА_7, державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області 05.06.2004р., зареєстрований в реєстрі за № 845, та пройшов реєстрацію в КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» .

ОСОБА_8 з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2004р. за № витягу 3079506, площа земельної ділянки за адресою буд.23 по вул. Лиманська с.Азовське 5800 кв.м, з якої фактично для обслуговування житлового будинку, надвірних споруд та господарчих будівель, згідно технічного паспорту від 31.07.2002 року, з 2002 року по цей час використовується земельна ділянка площею 0,25 га, але рішенням ОСОБА_3 селищної ради від 26.12.2006 року № 43 вся земельна ділянка була поділена на дві земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,3194 га для ведення особистого селянського господарства та зявилися два державних акта від 07.05.2007 року на дві земельні ділянки, видані на імя ОСОБА_6, на підставі одного з яких ОСОБА_6 04.09.2009 року подарував відповідачу земельну ділянку площею 0,3194 га, яка вирахувана з площі земельної ділянки 5800 кв.м, на якій розташований належний позивачу на праві особистої власності житловий будинок з спорудами та будівлями, та межі якої накладаються на земельну площу, яка зайнята надвірними спорудами та господарчими будівлями, які є невідємною частиною належного позивачу на праві особистої власності житлового будинку житлового будинку по вул. Лиманській, 23 в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області на підставі договору дарування, який був складений та посвідчений 04.09.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тому позивач ОСОБА_2 звернулася до суду для визнання недійсними та скасування двох державних актів на одну земельну ділянку та як їх підставу рішення селищної ради №43. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року по справі № 330/1064/14-ц (а.с.8-12) визнані недійсними та скасовані державні акти серії ЯГ № 703912 виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :10:002:0012 та серії ЯГ № 703913 виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,3194 га, кадастровий номер :10:002:0013, розташовані в Запорізькій області Якимівському районі смт. Кирилівка, вул. Лиманська, буд.23. Саме в цій частині позовні вимоги Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року за № 22-ц/778/5041/15 залишені без змін ( а.с.21-24), що спонукало її звернутися до суду з позовною вимогою про встановлення вищевказаного договору дарування земельної ділянки площею 0,3194 га від 04 вересня 2009 року нікчемним з підстав незаконності набуття відповідачем ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,3194 га для сільськогосподарських потреб по недійсному державному акту про право на земельну ділянку на підставі встановлених судом першої інстанції та підтриманих судом апеляційної інстанції обставинам, «…що на час здійснення приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 вже не був власником житлового будинку № 23 по вул. Лиманській в смт Кирилівці, а частина земельної ділянки під будинком і іншими господарськими будівлями та необхідна для їх обслуговування частина землі вже перейшла у користування позивача обдарованої ОСОБА_2 Тому ОСОБА_6 взагалі втратив право на приватизацію земельної ділянки у тій частині, в якій його набула позивач.» Визнання судом недійсним Державного ОСОБА_10 серії ЯГ № 703913 виданого незаконно ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,3194 га, кадастровий номер :10:002:0013, розташовану в Запорізькій області Якимівському районі смт Кирилівка, вул. Лиманська, буд.23, який на час посвідчення договору дарування земельної ділянки в 2009 році від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 був правовстановлюючим документом, надав можливість позивачу ОСОБА_2, як власнику житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за вищевказаною адресою просити суд встановити нікчемність цього договору відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, та надалі просити суд визнати його недійсним в звязку з тим, що відповідач виконала певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений та зареєстрований у державних органах, та як наслідок його недійсності застосувати відповідні правові наслідки недійсності цього договору у вигляді скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4, визнавши незаконність такої реєстрацію внаслідок незаконності набуття цією особою права власності на земельну ділянку площею 0,3194га.

12 січня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача ОСОБА_4 від 06 січня 2016 року на позовну заяву про її незгоду з викладеними в позовній заяві вимогами позивача та з посиланням на те, що на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року, яким ОСОБА_10 визнані недійсними та на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року, яким в цій частині рішення залишено без змін, нею подана 02 грудня 2015 року касаційна скарга з проханням скасувати рішення вищевказаних судів. Крім того, вона вважає, що до часу державної реєстрації, а саме «до 19.10.2012 року ОСОБА_6 був законним власником житлового будинку і мав повне право, як на приватизацію земельних ділянок, на яких знаходиться будинок, так і на повне розпорядження ними на свій розсуд що він і зробив, вчинивши спірний договір дарування» ( а.с.31).

Одночасно, 12 січня 2016 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла до суду зустрічна позовна заява від 06 січня 2016 року про визнання договору дарування житлового будинку № 23 по вул. Лиманській в смт. Кирилівка Запорізької області від 05 червня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 845, недійсним, як такий, що здійснений ОСОБА_6 під впливом помилки. На підтвердження помилки надає наступні обставини, а саме: будинок обіцяли побудувати для неї; батько фактично будинок не передавав, ОСОБА_2 не жила до 05.06.2004р. так і потім аж до моменту смерті батька, ОСОБА_6 продовжував будівельні роботи, сплачував комунальні платежі, а також приватизував земельні ділянки, що знаходяться під будинком; проведення реєстрації права власності відбулося тільки 19.10.2012 року.

06 квітня 2016 року Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року розглянуто справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_4, треті особи: Відділ держземагенства у Якимівському районі Запорізької області, Реєстраційна служба Якимівського РУЮ Запорізької області, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельні ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою ухвалено касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення залишити без змін ( а.с.100-102)

В судовому засіданні позивачка за первинним позовом та її представник позов підтримали в повному обсязі заявлених вимог, проти зустрічного позову заперечували.

Відповідачка за первинним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Якимівського району Запорізької області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру в Якимівському районі Запорізької області (Держземагентства) в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції та Якимівського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов ОСОБА_2 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вимог с. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено в ході судового слідства та з урахуванням обставин, встановлених Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року та Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року, що набрали законної сили та залишені Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06 квітня 2016 року без змін, та які в силу п.3 статті 61 ЦПК України, не потребують доказування в справі, в якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини, наступне.

Рішенням від 25 червня 2015 року встановлено й судом приймається безперечно, що «згідно договору дарування житлового будинку від 05 червня 2004 року батько ОСОБА_6 подарував ОСОБА_2 житловий будинок № 23 по вул. Лиманській в с.Азовське (на цей час - селище міського типу Кирилівка) Якимівського району Запорізької області, на земельній ділянці площею 5800 кв.м (0,58 га), на якій розташовано: житловий будинок літ. А-1, площею 346,5 кв.м та господарчі і побутові споруди: сарай літ.Б-1, площею 42,8 кв.м, гараж літ.В-1, площею 18,4 кв.м, навіс літ. Г-1, площею 41,3 кв.м, сарай літ. Д-1, площею 13,2 кв.м, сарай літ.Є-1, площею 29 кв.м, навіс літ.Ж-1, сарай літ.З-1, площею 20,2 кв.м, сарай літ.І-1, площею 15,3 кв.м, сарай літ.К-1, площею 15,3 кв.м, огорожа №1, водогін №2, що підтверджується Договором дарування посвідченим ОСОБА_7, державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області 05.06.2004р., зареєстрованому в реєстрі за № 845, та пройшло реєстрацію в КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації».

ОСОБА_8 з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2004р. за № витягу 3079506 площа земельної ділянки за адресою буд.23 по вул. Лиманська с.Азовське 5800 кв.м.

З часу посвідчення договору дарування ОСОБА_2, як власник житлового будинку використовувала всю земельну ділянку, та площа, яка фактично використовується для обслуговування житлового будинку, споруд та будівель за адресою: будинок № 23 по вул. Лиманська в смт Кирилівка складає - 0, 2394 га, за висновком експерта № 2036 за результатами будівельно-технічної експертизи.

У звязку з тим, що вона з родиною постійно мешкає в місті Запоріжжі, за її згодою батько ОСОБА_6 продовжував мешкати в цьому житловому будинку й користуватися будинком й земельною ділянкою.

28 серпня 2012 року ОСОБА_6 помер.

В лютому місяці 2013 року від відповідачки ОСОБА_4 стало відомо про існування договору дарування земельної ділянки за адресою житлового будинку по вул. Лиманській, 23 в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області від імені ОСОБА_6 на її користь, який був складений та посвідчений 04.09.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тільки тоді позивач зясувала, що існують два ОСОБА_10 на право власності на земельні ділянки від 07 травня 2007 року за адресою належного їй житлового будинку: один на площу 0,1500 га(1500 кв.м.) для будівництва та обслуговування житлового будинку , інший на площу 0,3194 га(3194 кв.м.) для ведення ОСГ, та пізніше стало відомо, що на підставі Державного ОСОБА_10 на право власності на земельні ділянки, виданого 07.05.07р., батько ОСОБА_6 04 вересня 2009 року подарував відповідачу частину земельної ділянки площею 3194 кв.м, яка вирахована з земельної ділянки 5800 кв.м, на якій розташований належний позивачу на праві особистої власності житловий будинок. За результатами судового процесу вищевказані ОСОБА_10 про право власності на земельні ділянки від 07 травня 2007 року за адресою житлового будинку №23 по вул. Лиманській в смт. Кирилівка, видані ОСОБА_6 та їх підстава рішення ОСОБА_3 селищної ради від 26.12.2006р. за №43 визнані недійсними та скасовані.

ОСОБА_8 зі статтями 215 і 216 ЦК України суди вправі розглядати позови: про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності, про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності.

Позивач звернулася з вимогою про встановлення нікчемності правочину договору дарування земельної ділянки площею 0,3194 га за адресою будинку № 23 по вул. Лиманській в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, посвідченого 04 вересня 2009 року за реєстровим № 1439 приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 на імя ОСОБА_4 з підстав незаконності набуття відповідачем ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку на підставі виданого незаконно ОСОБА_6, а тому визнаного недійсним та скасованого державного акту про право власності на цю земельну ділянку.

Разом з тим, стосовно положення ч.2 ст. 215 ЦК України про те, що, суд не вимагає визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, суд визнає, що в даному випадку позивач довів суду що така потреба виникла. Сторона за договором ОСОБА_4 виконала певні умови нікчемного договору, він нотаріально посвідчений, він порушив права позивача, він зареєстрований у державних органах.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного, та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Адже суд визнаючи недійсним правочин (договір), тим самим визнає недійсним і правовстановлювальний для виникнення і існування права власності у ОСОБА_4, а тому суд дійшов висновку, що констатація правочину нікчемним без визнання його судом недійсним не породжує правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення цивільних прав і обовязків. Для цього необхідно рішення суду про визнання недійсним правочину. Наслідком буде припинення права власності відповідача й скасування реєстрації такого права.

ОСОБА_8 вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зі змісту ст.203,204 ЦКУкраїни випливає, що підстави і наслідки недійсності можуть бути передбачені виключно законами про те, що положення зазначених статей необхідно застосувати з урахуванням ст. 4 ЦК України. Виходячи з тлумачення норм ст.4 та ст. 203 ЦК України зміст правочину має відповідати: Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України. Відповідно, враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням і іншим, крім цивільного, галузевим законодавчим актам, причому не тільки законам, а й іншим нормативно-правовим актам, прийнятих на основі Конституції України.

У зустрічному позові «Про визнання договору дарування житлового будинку» ОСОБА_4 наполягає, що ОСОБА_6, здійснив дарування під впливом помилки. Підтвердженнями факту помилки під час укладення Договору Дарування зазначено, що «батько фактично не передавав будинок відповідачці, вона там як до 05.06.2004 року не проживала…, в будинку проживав батько, продовжував будівельні роботи, сплачував комунальні платежі, а також приватизував земельні ділянки, що знаходяться під будинком».

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, в позові ОСОБА_4 про визнання договору дарування житлового будинку №23 по вул. Лиманській в с.Азовське, на цей час смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, посвідченого 05 червня 2004 року від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 державним нотаріусом Якимівської нотаріальної контори Запорізької області відмовляє з наступних підстав.

Зважаючи на заяву позивача про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності відповідно до положень ст.ст.257,261 ЦК України.

Законодавством визначено, що загальний строк для захисту права (позовна давність) встановлена в 3 роки, закінчення (спливу) якого до предявлення позову є підставою для відмови в позові.

До вимог про розірвання договору дарування також застосовується позовна давність. Позовна давність це термін, упродовж якого можна звернутися до суду про захист своїх порушених прав. Позовна давність слугує зміцненню договірної дисципліни, стимулює активність учасників цивільного обігу щодо здійснення їх прав і обовязків, а також посилює контроль за виконанням зобовязань. Строки позовної давності встановлені безпосередньо законом і не можуть бути змінені угодою сторін. Тобто в даному випадку до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність один рік.

Вимоги ОСОБА_4 про визнання договору дарування житлового будинку в 2004 році від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки укладенням договору дарування права ОСОБА_4 не порушені, вона не є стороною договору дарування й особисто не вправі вимагати визнання недійсним правочину або його розірвання, стороною якого вона не є, та головне вона звернулася поза межами позовної давності, тому що відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки, але до договору дарування згідно п.5 статті 258 встановлена спеціальна позовна давність один рік, що визначено статтею 728 ЦК України.

Наслідками пропущеного строку позовної давності є відмова у задоволенні позову на підставі статті 267 ЦК України про наслідки закінчення строку позовної давності, а саме, сплив позовної давності, про застосування якою заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

ОСОБА_8 частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На підставі вищевказаного, оскільки позовні вимоги в зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 заявлені з пропуском (втратою) строків позовної давності, суд вважає необхідним застосувати позовну давність та відмовити ОСОБА_4 у позові у звязку з пропуском строків позовної давності.

Керуючись ст. 208-209 ЦПК України, на підставі ст.ст. 203-204, 215-216, 258, 261, 267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держгеокадастру в Якимівському районі Запорізької області, відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційна служба Якимівського РУЮ Запорізької області про встановлення нікчемності правочину, визнання недійсним договору дарування й застосування наслідків його недійсності задовольнити.

Встановити нікчемність правочину - Договору дарування земельної ділянки площею 0,3194га, кадастровий номер :10:002:0013, яка розташована за адресою будинок №23 по вул. Лиманська в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, посвідчений 04 вересня 2009 року приватним нотаріусом Якимівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, за реєстровим № 1439.

Визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки площею 0,3194га, кадастровий номер :10:002:0013, яка розташована за адресою будинок №23 по вул. Лиманська в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, посвідчений 04 вересня 2009 року приватним нотаріусом Якимівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, за реєстровим № 1439.

Скасувати реєстрацію права власності № 500326 від 12.03.2013 року на земельну ділянку площею 0,3194га, кадастровий номер :10:002:0013, яка розташована за адресою будинок № 23 по вул. Лиманська в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області зареєстровану за ОСОБА_4 реєстраційною службою Якимівського районного управління юстиції.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку недійсним відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його оголошення. Сторонами, які не були присутні в судовому засіданні в той же термін з моменту отримання копії рішення.

Суддя