Провадження № 2-з/761/352/2016
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

06 квітня 2016р. стороною позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідачки, які знаходяться на будь-яких її рахунках, виявлених державним виконавцем в процесі виконавчого провадження, та відкритих у банківських установах України, в межах суми стягнення у розмірі 4528801,77 грн.; накладення арешту на все майно відповідачки у межах суми стягнення у розмірі 4528801,77 грн., в тому числі на наступні об'єкти нерухомого майна: 1/3 квартири, яка належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; 1/2 квартири, що належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; гараж, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_7; заборони вчиняти відповідачці будь-які дії щодо відчуження належного їй на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п. 4) Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, стороною позивача ставляться вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики, при цьому, сторона позивача просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на будь-яких рахунках відповідачки, однак, ні в матеріалах справи, ні в заяві про забезпечення позову, стороною позивача не надано підтвердження наявності та функціонування рахунків відповідачки в банківських установах України.

З урахуванням викладеного, враховуючи ціну позову (4528801,77 грн.), суд приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідачки: 1/3 частини квартири АДРЕСА_3; 1/2 частини квартири АДРЕСА_4; АДРЕСА_7.

Стосовно вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного відповідачці майна у будь-який спосіб, то в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки такі заходи є складовими вжитим судом заходу забезпечення позову - арешту.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на належне на праві власності майно ОСОБА_3: 1/3 частини квартири АДРЕСА_3; 1/2 частини квартири АДРЕСА_4; АДРЕСА_7.

В решті заяви про забезпечення позову - відмовити.

Дані про стягувача: ОСОБА_4, ІПН. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, місце реєстрації: АРК, АДРЕСА_5.

Дані про боржника: ОСОБА_3, ІПН. НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_6.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - один рік.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без учас-ті особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: