Справа № 645/1179/16-ц
Провадження № 2-о/645/65/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді- Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі - Момот О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_3, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, місце смерті - Луганська область, м. Антрацит, смт. Дубівський, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6.

В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що вона є донькою ОСОБА_3, разом з якою вона постійно проживала та була зареєстрована. Адресою їхнього мешкання є АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла, причина смерті - злоякісне новоутворення вульви. Похована була в Луганській області, м. Антрацит, смт. Дубівський на цвинтарі поряд з родичами. Заявниця після поховання матері отримала свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит Луганської області. На початку грудня 2014 року заявниця переїхала проживати до м. Харкова, в зв'язку з початком антитерористичної операції на тимчасово окупованій території України в м. Антрацит. Також заявниця зазначила, що факт смерті матері в органах РАЦС на території України зареєстровано не було. Згідно Наказів Міністерства юстиції України №246/7 від 25.11.2014 року, «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» №247/5 від 25.11.2015 «Про затвердження Змін до деяких наказів Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на неконтрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим.

У судовому засіданні заявниця підтримала викладене в заяві та пояснила, що вона отримала свідоцтво про смерть але відомості про смерть не внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в зв'язку з тим, що ОСОБА_3, була зареєстрована за адресою: Луганській області, м. Антрацит, смт. Дубівський - на тимчасово окупованій території, в зв'язку з чим заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити та встановити факт смерті матері. Встановлення факту смерті необхідно для прийняття спадщини.

Представник заінтересованої особи - Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ - Сєроштан О.В. в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася телефонограмою, в зв*язку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви, своєчасно та належним чином. Телефонограмою повідомила, що про розгляд справи повідомлена, просила слухати справу за відсутності заінтересованої особи, рішення винести на розсуд суду.

Суд, зясувавши правову позицію заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника.

Як вбачається з копії паспорту серія НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого Дубровською селрадою Боково - Антрацитовського району Луганської області 26.02.1960 р. - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками її є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_2 (свідоцтво про одруження НОМЕР_4 видане Притеречною сільрадою Моздокського району СО АССР 21.03.1980).

З 2 грудня 2014 року ОСОБА_2 взята на облік, як особа, переміщена з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, адреса переміщення: АДРЕСА_1.

Суд оглянувши вказані документи та вивчивши їх в судовому засіданні, вбачає підтвердженим факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.10.2014 року, виданого виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит Луганської області, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

З матеріалів справи та відповіді Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 15.03.2016 р. № 501/13-04-05 вбачається, що у державній реєстрації смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено. Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану посилається на те, що представлене свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України, оскільки було видане на території зони АТО, а також на те, що відомості про смерть ОСОБА_3 відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, що виключає можливість підтвердити юридичний факт смерті на території України. В листі зазначено, що підставою для державної реєстрації смерті на території України є медичне свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, або рішення суду про встановлення факту смерті. Також, роз'яснено про можливість звернення до суду з питання встановлення факту смерті.

Таким чином свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 20.10.2014 року, видане виконавчим комітетом Дубівської селищної ради міста Антрацит Луганської області матері заявника є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м. Антрацит Луганської області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Антрацит Луганської області.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у встановленому законом порядку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зареєстрована не була, оскільки Антрацит Луганської області знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ).

На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст.21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується наданими письмовими доказами, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та похована поряд зі своїми родичами.

Враховуючи, що факт смерті ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, і це необхідно для прийняття спадку, заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»ст. 256 ч.1 п.8, ст.. 257-1, ст.259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Антрацит, Луганської області, при житті зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2, місце смерті - Луганська область, м. Антрацит, смт. Дубівський, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції для виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: