22-ц/785/739/16Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Коноваленко Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

27.01.2015 року, ОСОБА_3 звернувся із позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди у сумі 18 400 гривень і моральної шкоди у сумі 10 000 гривень.

Позов обгрунтовано тим, що 10.10.2013 року о 22 годині на проспекті Шевченка у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), внаслідок якої зіткнулись автомобіль "Мерседес" НОМЕР_1 під керування позивача і автомобіль "Тойота" НОМЕР_2 під керуванням відповідача. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2013 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілів позивач отримав тілесні ушкодження, крім того, автомобіль, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження. Страхове відшкодування було виплачено дружині позивача і не у повному обсязі. Позивач поніс витрати на евакуацію транспортного засобу у сумі 900 гривень і 500 гривен на проведення автотоварознавчого дослідження. 01.10.2013 року позивач уклав договір оренди транспортного засобу, однак через пошкодження автомобіля в ДТП, договір оренди розірвано, у зв'язку з чим не отримано доходи у сумі 18 000 гривень. Через важкі семійні обставини /важка хвороба батьків/, спричинення тілесних ушкоджень під час ДТП, неможливість використання автомобіля у зв'язку з його пошкодженням і відсутність коштів на повний ремонт, позивач зазнав моральних страждань.

Посилаючись на те, що позивач зазнав матеріальних збитків і моральних страждань з вини відповідача, позивач просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2015 року позов задоволено. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2015 року задоволена заява відповідача про перегляд заочного рішення суду і скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.03.3015 року.

Представник позивача позов підтримала.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що шкоду повинна відшкодувати страхова компанія, а вимоги про відшкодування упущеної вигоди не грунтуються на законі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2015 року позов задоволено: суд стягнув з відповідача на користь позивача: 19 400 гривень майнової шкоди, 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди і судові витрати у сумі 343,60 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, відсутність підстав для стягнення упущеної вигоди, відповідальність страхової компанії за витрати на евакуацію транспортного засобу, недоведеність вимог у частині стягнення моральної шкоди.

У засіданні колегії суддів: представник відповідача скаргу підтримав; представник позивача скаргу не визнала.

Рішення суду першої інстанції у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, а у частині стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК Укпаїни.

За змістом ст. 309 ч.1. п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач просив стягнути майнову шкоду завдану внаслідок ДТП і пошкодження автомобіля у сумі 19 400 гривень, з якої: 900 гривень витрати на евакуацію транспортного засобу, 500 гривень витрати на дачу висновку спеціалістом автотоварознавцем і 18 000 гривень упущена вигода у зв'язку із розірванням договору оренди автомобіля (а.с.2-5).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, які регулюються ЦК України і Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон).

Встановлено, що 10.10.2013 року о 22 годині на проспекті Шевченка /за перехрестям з вул. Армійською/ у м. Одесі сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобіль "Тойота" під керуванням відповідача і автомобіль "Мерседес" під керуванням позивача. Винним у скоєнні ДТП, згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2013року, визнано відповідача. Під час ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді пошкоджень голови (а.с.6,8,16-19).

Свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Мерседес" у 2001 році видано на ім'я ОСОБА_4, яка перебуває у шлюбі із позивачем ОСОБА_3 з 1987 року (а.с.7,10,11,11 зворот, 142).

Автомобіль "Тойота" був застрахований власником ОСОБА_5 у страховой компанії "Гарантія" на період з 29.01.2013 року по 28.01.2014 року (а.с.22).

За висновком спеціаліста від 02.11.2013 року, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля "Мерседес" склала 13 552,52 гривень (а.с.23-51).

26.12.2014 року, Моторним транспортним страховим бюро (далі-МТСБ), у зв'язку із позбавленням ліцензії страхової компанії "Гарантія", у якій був застрахований автомобіль відповідача, дружині позивача випалачено страхове відшкодування у сумі 12 552 гривень, тобто шкода відшкодована не у повному обсязі (а.с.67).

Разом з тим, позивач поніс витрати на евакуацію транспортного засобу після ДТП у сумі 900 гривень і витрати на оплату висновка спеціаліста автотоварознавця у сумі 500 гривень, що підтверджено належними доказами. До цього часу зазначені матеріальні витрати позивачу не відшкодовані. (а.с.56-61,64,66).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичої особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового вдішкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/ (ст.1167 ч.1, 1194 ч.1 ЦК України).

Шкода, заподіяна внаслідок ДТП, це шкода, пов'язана, зокрема, з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП (ст. 28 ч.1 п.6 Закону).

Зважаючи на те, що позивач витратив 900 гривень на евакуацію транспортного засобу після ДТП, які не відшкодовані МТСБ і 500 гривень на дачу висновку спецалістом автотоварознавцем щодо розміру завданої шкоди транспорту внаслідок ДТП, винним у скоєнні ДТП є відповідач ОСОБА_2, шкода і неправомірні дії відповідача знаходяться у причинному зв'язку між собою, зазначені витрати позивача : 900 гривень та 500 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів відмовляє у позові про стягнення упущеної вигоди у сумі 18 000 гривень виходячи із наступного.

Позивач, вимагаючи стягнення упущеної вигоди послався на договір оренди транспортного засобу з екіпажем /водієм/ від 01.10.2013 року, який укладено між позивачем і ТОВ "НРДЖІ ГРУП" та угоду про дострокове розірвання договору оренди транспортного засобу з екіпажем /водієм/ від 14.10.2013 року (а.с.54,55).

За змістом ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо стороною договору є фізична особа, такий договір має бути посвідчений нотаріально. Встановлені ст. 805 ЦК України особливості найму транспортного засобу з екіпажем не звільняє сторони від обов'язку нотаріально посвідчити договір оренди транспортного засобу.

Договір оренди від 01.10.2013 року, на який посилається позивач, нотаріально не посвідчено.

Між тим, у разі недодержання сторонами договору вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемний (ст. 220 ч.1 ЦК України).

За таких обставин, наданий позивачем договір найму транспортного засобу від 01.10.2013 року і договір від 14.10.2013 року про дострокове розірвання договору від 01.10.2013 року, не є належними та допустимими доказами на підтвердження упущеної вигоди у сумі 18 000 гривень.

Рішення суду у частині стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 гривень підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права (ст. 308 ч.1 ЦПК України).

Суд, задовольняючи позов у частині стягнення моральної шкоди виходив з того, що з вини відповідача позивач зазнав моральних страждань, які виявились у тому, що позивачу були завдані тілесні ушкодження, крім того, зазнав механічних ушкоджень автомобіль, який також є спільною сумісною власністю позивача, як подружжя, були порушені життєві стосунки позивача, його дружини, а також їхніх батьків, які потребували допомоги з боку позивача.

Висновок суду у цій частині відповідає обставинам справи і вимогам закону - ст. 1167 ч.1 ЦК України.

Зважаючи на характер та обсяг страждань /фізичних, душевних та психічних/, яких зазнав позивач у зв'язку із тілесними ушкодженнями /отримані під час ДТП/, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках /мав на утриманні батьків похилого віку, які за станом здоров'я потребували догляду з боку позивача і не могли певний час, з жовтня 2013 року по грудень 2013 року, отримати такий догляд у зв'язку тілесними ушкодженнями самого позивача, а також внаслідок пошкодження транспортного засобу й необхідністю нести витрати на часткове відновлення автомобіля/, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 гривень (а.с.16-1952,53,68,69).

Визначений судом розмір моральної шкоди, у даному випадку, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги, що рішення суду у частині стягнення матеріальної шкоди не відповідає вимогам закону, а у частині стягнення моральної шкоди є законним та обгрунтованим, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, рішення суду у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, а у частині стягнення моральної шкоди - підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.п.1,2, 308, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року у частині стягнення матеріальної шкоди - скасувати.

Позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 - 900 /дев'ятсот/ гривень витрат на евакуацію транспортного засобу і 500 /п'ятсот/ гривень витрат за висновок спеціаліста.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року у частині стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич