Провадження № 2/520/4633/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 02.09.2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №50, у будинку №43/2, по вул. Академіка Корольова, в м. Одесі.
У позовній заяві позивач посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були співвласниками квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 належить ? частка квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 27.03.2015 року, посвідченого 27 березня 2015 року державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4-347. ОСОБА_3 належала ? частка квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 08.07.2014 року, посвідченого 08.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №478. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.06.2016 року припинено право власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на ? частку квартири № 50, загальною площею 34,2 кв.м., у будинку № 43/2, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, з компенсацією її вартості у розмірі 225254 (двісті двадцять пять тисяч двісті пятдесят чотири) гривні 50 (пятдесят) копійок та виплатою її ОСОБА_3. Визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) право власності на ? частку квартири № 50, загальною площею 34,2 кв.м., у будинку № 43/2, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі. Однак надалі позивачеві стало відомо, що у квартирі залишився бути зареєстрованим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вже біля двох років не проживає у зазначеній квартирі, не бере участі у витратах на оплату житлово-комунальних послуг. Наявність у відповідача реєстрації у вказаній квартирі, порушує право позивача на користування своєю власністю в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Позивач ОСОБА_1 або його представник ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.09.2016 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій відповідач зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №50, у будинку №43/2, по вул. Академіка Корольова, в м. Одесі, розгляд справи просив провести за його відсутності.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були співвласниками квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 належить ? частка квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 27.03.2015 року, посвідченого 27 березня 2015 року державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4-347.
ОСОБА_3 належала ? частка квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 08.07.2014 року, посвідченого 08.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №478.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності задоволено. Припинено право власності ОСОБА_3 на ? частку квартири № 50, загальною площею 34,2 кв.м., у будинку № 43/2, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, з компенсацією її вартості у розмірі 225254 гривні 50 копійок та виплатою її ОСОБА_3. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири № 50, загальною площею 34,2 кв.м., у будинку № 43/2, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі. Видано ОСОБА_3 з депозитного рахунку Територіального Управління державної судової адміністрації України в Одеській області вартість ? частки квартири № 50, загальною площею 34,2 кв.м., у будинку № 43/2, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, у розмірі 225254 гривні 50 копійок, що внесені ОСОБА_1 на підставі платіжного доручення №51087 від 02 листопада 2015 року та платіжного доручення №01 від 29 червня 2016 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.07.2016 року.

Надалі позивачеві стало відомо, що у квартирі, яка їй належить, залишився бути зареєстрованим колишній мешканець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» за №126 від 25.08.2016 року, у квартирі АДРЕСА_2, значиться зареєстрованим з 25.12.1985 року ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №50, у будинку №43/2, по вул. Академіка Корольова, в м. Одесі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226-228 ЦПК України, ст. ст. 29 ЦК України, ст. 71 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою особою, що втратив право користуватися житловим приміщенням квартирою №50, у будинку №43/2, по вулиці Академіка Корольова, в м. Одесі.

Дане рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку з житлового приміщення квартири АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Головуючий Калініченко Л. В.