Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №322/859/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гасанбеков С.С.
Провадження № 22-ц/778/4813/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «Надра» на заочне рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «Надра» ОСОБА_5 до ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.03.2008 року між Банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5218,22 доларів США, зі сплатою відсотків 13,2%, строком повернення до 15.03.2013 року.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач надав банку у заставу автомобіль марки D.1 ЗАЗ, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Проте, свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує належним чином, в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 887,89 дол. США.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 887,89 долари США, що еквівалентно станом на 19.05.2016 року 22 425,70 грн..

Заочним рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 366,07 доларів США та судовий збір в розмірі 568,15 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «Надра» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 5.2 договору «Автопакет» № 18/2008/0564Фап від 21 березня 1008 року передбачена сплата штрафу в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. договору за порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4,3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, а саме: позичальник зобов'язаний забезпечити банк всіма необхідними документами для здійснення ним дій, передбачених п. 2.1 цього договору (п. 4.3.1); суворо дотримуватися положень цього договору (п. 4.3.2); протягом двох робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують (п. 4.3.7); на вимогу банку надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан позичальника (п. 4.3.9); надати додаткове забезпечення виконання зобов'язань за цим договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, зниження вартості забезпечення за цим договором (п. 4.3.10).

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, Банк не надав суду доказів порушення відповідачем вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору «Автопакет» № 18/2008/0564Фап від 21 березня 2008 року, невиконання яких за договором є підставою для нарахування штрафу.

Таким чином, вимоги банку в цій частині є недоведеними і такими, що не відповідають умовам договору.

Посилання Банку в апеляційній скарзі щодо невірного застосування судом положень ст.. 549 ЦК України, щодо стягнення штрафу та пені, як подвійної цивільно-правової відповідальності є необґрунтованим.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (а.с. 11 зворот).

Згідно з пунктом 5.2 договору сторонами передбачена сплата штрафу в розмірі 10% від суми кредиту як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 (а.с. 11 зворот).

У той самий час п. 4.3.4 пердбачено у випадку порушення виконання зобовязання сплата штрафних санкцій, визначених договором (а.с.11).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок Верховного Суду України міститься у постанові від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 53118512).

Тому, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст.. 549 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «Надра» відхилити.

Заочне рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: