справа № 278/1720/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із зазначеним позовом, яким просили визнати за ними право власності по ? частині за кожним на житловий будинок № 18, що розташований за адресою: с. Буки Житомирського району Житомирської області, вул. Михайлівська, як за спадкоємцями за законом після смерті батька.

В судове засідання сторони не зявились, проте як від позивачів так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

20 березня 2015 року помер батько позивачів ОСОБА_3 (а.с.7, 9-11). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається із спірного у даній справі нерухомого майна житлового будинку № 18, що розташований за адресою: с. Буки Житомирського району Житомирської області, вул. Михайлівська, що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 1987 року (а.с.12) та рахувався за ним згідно запису у погосподарській книзі (а.с.30). Право власності на зазначений обєкт нерухомості, станом на 24 вересня 2015 року, не зареєстровано (а.с.13). Постановою нотаріуса від 20 жовтня 2015 року (а.с.8) позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз зясованих судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємцями за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 1 133,54 гривні, в дольовому порядку з відповідача на користь позивачів, тобто по 566,77 гривень на користь кожного позивача. Окремо, суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10-11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 18, що розташований за адресою: с. Буки Житомирського району Житомирської області, вул. Михайлівська, з надвірними будівлями, як за спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 20 березня 2015 року.

Стягнути з відповідача на користь позивачів в дольовому порядку судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 566 гривень 77 копійок на користь кожного із позивачів.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян