Справа № 498/1055/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тячівського районного суду від 05 січня 2016 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

03 вересня 2015 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Тячівського районного суду від 05 січня 2016 року, відмовлено ПАТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову з тих підстав, що пропущено строк позовної давності.

ПАТ КБ "ПриватБанк" не погодилось з рішенням суду та подало апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування такого та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Мотивує свої вимоги тим, що з позовом звернувся у суд в останні дні строку позовної давності. А тому, рішення суду є необґрунтованим, та таким, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача в особі ОСОБА_2 підтримала, вимоги апеляційної скарги та просила таку задоволити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, і заяви про відкладення розгляду справи, суду не надавала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглядати скаргу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені, певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є, факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

ПАТ КБ "ПриватБанк" в апеляційній скарзі посилається на те, що позовну заяву було надіслано 27.08.2015 року, і це підтверджується копією реєстру відправки позову. А тому, позивачем не пропущено строк позовної давності.

Проте такі доводи апеляційної скарги не узгоджуються з обставинами справи, та вимогами норм матеріального права.

Так, 25 грудня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником є ПАТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 укладено договір б/н про приєднання, умови якого зазначено в заяві, пам'ятці клієнта, умовах і правилах надання банківських послуг, і тарифах банку, які разом складають укладений договір про надання банківських послуг. За даним договором, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,0% на рік за користування кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Та станом на 03.08.2015 року в зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору, утворилась заборгованість на загальну суму - 14030,85 гривень.

При укладенні кредитного договору сторони виходили з вимог ст. 634 ЦК України у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як передбачено в п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до вимог статей 526, 527 і 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Виходячи з пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою - граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Так, платіжну картку ОСОБА_1 отримала зі строком дії по 08/09 (тобто, по 31 серпня 2009 року), що стверджується Скріншотом рахунку № 053780 із Банківського комплексу Приват-48, а.с. 78.

Виходячи з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.12.2007 року, станом на 03.08.2015р. за ОСОБА_1 рахується заборгованість на загальну суму - 14030,85 гривень, а.с. 3-5.

Відповідно до вимог пункту 5.7. Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у встановленої банком долі в розмірі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Також пункту 5.2. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення умов даного Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків у цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником картки своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Таким чином, позивач підставно звернувся у суд із позовом про стягнення з відповідача виниклої заборгованості у зв'язку з невиконанням останнім своїх зобов'язань.

Водночас, ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції заявила суду вимогу про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Згідно штампу суду на позовній заяві, така отримана судом 03.09.2015 року, а згідно реєстру № 8802985 від 27.08.2015р., така надіслана до суду 27.08.2015р., а.с. 1, 58.

Як убачається зі скріншоту рахунку № 053780 із Банківського комплексу Приват-48, дія платіжної картки яку отримала була ОСОБА_1 закінчилась 31.08.2009 року, та починаючи з 01 вересня 2009 року розпочав свою плинність загальний строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, який закінчував свою дію, 31.08.2012 року.

Та 30.07.2012 року, ОСОБА_1 сплатила 100,00 гривень, яка є незначною в порівнянні з тим, що на цю дату заборгованість по тілу кредиту становила 3529,27 грн., по відсотках 3793,29 грн. і по комісії 1945,84 грн., тобто, перервала перебіг позовної давності (ст. 264 ЦК України), та починаючи з 31 липня 2012 року перебіг позовної давності почався заново, який спливав 30 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної й спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Матеріалами справи доведено, що, починаючи з 01 вересня 2009 року почав свій перебіг загальний строк позовної давності, через закінчення дії платіжної картки. Але в кінці перебігу такого строку (30.07.2012 року), ОСОБА_1 сплатила 100,00 гривень, і тим самим перервала, перебіг позовної давності. Після сплати даної грошової суми, загальна заборгованість ОСОБА_1 становила - 9268,40 гривень, яка є майже у 2,5 рази більшою від суми отриманого кредиту.

Дана обставина вказує на те, що не дивлячись на незначне погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредиту, ПАТ КБ "ПриватБанк" було достовірно відомо, що ОСОБА_1 умисно не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, та у неї утворилась заборгованість на момент переривання перебігу позовної давності на загальну суму 9268,40 грн., яка значно перевищує отриманий кредит.

Виходячи із цього, у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло право на позов, тобто, можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд з 31 липня 2012 року по 30 липня 2015 року.

Але, не дивлячись на це, ПАТ КБ "ПриватБанк" надіслало позовну заяву до суду 27 серпня 2015 року, тобто, після спливу строку позовної давності, який закінчився 30 липня 2015 року, так-як ОСОБА_1 більше не переривала, перебіг позовної давності. Та вимоги про поновлення такого строку як пропущеного з поважних причин, ПАТ КБ "ПриватБанк" суду не заявляв.

А сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Встановивши зазначені обставини, та зважуючи на вимогу ОСОБА_1 про застосування позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ПАТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

А звідси, доводи ПАТ КБ "ПриватБанк" не спростовують висновків суду першої інстанції та обставин встановлених апеляційним судом, а тому, колегія суддів у відповідності до вимог передбачених статтями 213 і 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 316 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 05 січня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ____________________

____________________