Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/430/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бубличенко В.П.

суддів Кривохижі В.І., Мурашка С.І.

за участю секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки жилого будинку із спільної часткової власності та визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки жилого будинку із спільної часткової власності та визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відповідно до часток у спільній власності на будинок. Позивачка просила виділити їй в натурі частку спільного нерухомого майна - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1200 кв. м відповідно до належної їй ? частини та припинити право спільної часткової власності на спірний будинок.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що після смерті батька, ОСОБА_4, вона отримала у спадщину 1/2 частину вказаного будинку з надвірними будівлями. Відповідачка ОСОБА_3, яка є онукою померлого ОСОБА_4, також успадкувала 1/2 частинку спірного будинку. Домовитися з ОСОБА_3, яка проживає та зареєстрована у спірному будинку, щодо поділу будинку та порядку користування земельною ділянкою вона (позивачка) не може, тому змушена звернутися із позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Суд виділив ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 в житловому приміщенні літ. «А,а»: житлову кімнату 1-3 площею 9,4 кв.м; житлову кімнату 1-4 площею 11,6 кв.м, всього приміщення загальною площею 21,0 кв.м.

ОСОБА_3 суд виділив в житловому приміщенні літ. «А,а»: веранду І площею 3,3 кв.м; коридор 1-1 площею 3,2 кв.м; кухню 1-2 площею 3,7 кв.м; житлову кімнату 1-5 площею 6,9 кв.м; передпокій 1-6 площею 5,2 кв.м, всього приміщення загальною площею 22,3 кв.м.

Крім того, суд виділив позивачці в користування суцільну земельну ділянку площею 630,67 кв.м під частиною житлового будинку літ. «А,а», та ділянку вільну від забудови, обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-8-В-Б-1, яку в графічному додатку до експертизи № 7 зображено жовтим кольором.

Відповідачці суд виділив в користування суцільну земельну ділянку площею 630,68 кв.м під частиною житлового будинку літ. «А,а», гаражем літ. «Б», літнім душем літ. «Г», вбиральнею літ. «В», та ділянку вільну від забудови, обмежену лініями 1-2-3-4-5-6-7-8-Г-А-1, яку в графічному додатку до експертизи № 7 зображено синім кольором.

У задоволенні позову в частині припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно суд відмовив з тих підстав, що припинення такого права у разі поділу майна між співвласниками передбачено Цивільним кодексом України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити, виділити їй у житловому приміщенні «А,а»: житлову кімнату 1-3 площею 9,4 кв.м; кухню 1-2 площею 3,7 кв.м; коридор 1-1 площею 3,2 кв.м; веранду І площею 3,3 кв.м, а всього приміщення загальною площею 19,6 кв.м. Відповідачці виділити в житловому приміщенні літ. «А,а»: житлову кімнату 1-4 площею 11,6 кв.м; житлову кімнату кімнату 1-5 площею 6,9 кв.м; передпокій 1-6 площею 5,2 кв.м, а всього приміщення загальною площею 23,7 кв.м. Порядок користування земельною ділянкою визначити відповідно до додатку до експертизи № 11.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (по 1/2 частині кожна) (а.с.10, 24-26). Домовленості щодо поділу спільного майна сторони не досягли.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК).

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3 ст.364 ЦК).

Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на

увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при

наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Вирішуючи питання про поділ спірного будинку в натурі, суд не звернув увагу на висновок експерта, в якому зазначено, що,зіставляючи: площу житлового будинку літ. «А,а», який знаходиться по АДРЕСА_1, яка припадає на частку кожного із співвласників виходячи із залишкової вартості заміщення (відтворення) житлового будинку; розміщення (на земельній ділянці) житлового будинку, загальна площа якого становить 43,3 кв.м; внутрішнє об'ємно - планувальне рішення житлового будинку; конструктивні особливості житлового будинку та його технічний стан на момент проведення обстеження; висоту приміщень з вимогами нормативних документів, діючих в галузі будівництва на території України, поділити житловий будинок літ. «А,а» у відповідності до часток у праві власності кожного із співвласників не вбачається можливим, оскільки, виходячи із умов виділення співвласникам окремих квартир для ізольованого користування та заселення однією сімєю, не можливо виконати вимоги: пункту 2.23 ДБН В.2.2.-15.2005 «Житлові будинки. Основні положення», згідно з яким рівень комфорту і склад приміщень квартир і одноквартирних будинків у будівлях житла 1 категорії визначається завданням на проектування, при цьому нижня межа площі квартир повинна бути не нижче від відповідних показників квартир; пункту 2.24 ДБН В.2.2.-15.2005 «Житлові будинки. Основні положення», згідно з яким площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не менше 15 кв.м., в інших квартирах - не менше 17 кв.м; мінімальна площа спальні на одну особу - 10 кв.м., на дві 14 кв.м; мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м., у дво- та більше кімнатах - 8 кв.м; мінімальна площа робочої кімнати або кабінету - 10 кв.м; пункту 8.7 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», згідно з яким при проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків слід забезпечити експлуатаційну надійність не нижче необхідної за чинними НД, а також рівень комфорту проживання (за завданнями замовників), але не нижче вимог, що регламентовані ДБН В 2.2-15 (а.с.27-28).

Всупуреч положенням ч.2 ст.183 ЦК України та вимогам Закону України «Про будівельні норми» про обов'яковість застосування будівельних норм суд поділив спірний будинок з відхиленням від вимог державних будівельних норм, без відокремлення внутрішніх інженерних мереж електро- водо- газопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що для виділу належної позивачці частини будинку в натурі необхідно провести не тільки перепланування чи переобладнання спірного будинку, але і зробити добудови. Про це, зокрема, зазначено у листі заступника начальника відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області, головного архітектора району від 29 лютого 2016 року № 01-12-13/2 (а.с.210).

Між тим, як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні, відповідачка не має коштів для добудови виділеної їй судом в натурі частини будинку, а позивачка має намір здійснити добудову в майбутньому, але затвердженої проектної документації не має.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у суду не було передбачених законом підстав для поділу спірного будинку в натурі, оскільки суд не має повноважень зобов'язувати сторони проводити добудови до жилого будинку.

Позовні вимоги про припинення права спільної власності на спірний будинок і визначення порядку користування земельною ділянкою ґрунтуються на виділі позивачці в натурі частини будинку.

У зв'язку з цим призначалася земельно-технічна експертиза для з'ясування можливих варіантів відокремленого користування сторонами присадибною земельною ділянкою. Запропоновані експертом варіанти землекористування передбачають улаштування другого входу в будинок і в'їзду на земельну ділянку, яких на час розгляду справи судом немає.

Колегія суддів вважає, що оскільки вимоги про виділ частки у праві спільної часткової власності на будинок не підлягають задоволенню, відповідно при розгляді цієї справи немає правових підстав для задоволення позовних вимог про припинення права спільної власності на спірний будинок і встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Проте, сторони мають право пред'явити позов про встановлення порядку користування відособленими приміщеннями цього будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою (відповідно до положень ст.ст.88,95 ЗК України) за обставин збереження права спільної часткової власності сторін на спірний будинок.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки жилого будинку із спільної часткової власності та визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.П.Бубличенко

Судді В.І.Кривохижа

С.І.Мурашко