АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6028/16 Справа № 200/2397/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

20 вересня 2016 року м. Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Куценко Т.Р. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року про відкриття провадження у справі за скаргою Компанії «Хагворт Менеджмент Лімітед» на дії Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року відкрито провадження за даною скаргою /а.с.35/.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу/ а.с.69/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме апелянту необхідно було сплатити судовий збір, з поданням апеляційному суду оригіналу платіжного документу /а.с.75-76/.

З матеріалів справи вбачається, що копія вказаної ухвали неодноразово була направлена апелянту, а саме 08 липня 2016 року та 04 серпня 2016 року /а.с. 77, 80/. Разом з тим, копія ухвали суду від 07 липня 2016 року була направлена за адресою вказаною в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Однак, до суду апеляційної інстанції повернулися поштові конверти з копією ухвали від 07 липня 2016 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання», тобто заявник апеляційної скарги не з'являлася до поштового відділення для отримання рекомендованого поштового відправлення /а.с.83, 85/.

Іншої поштової адреси ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Отже, судом апеляційної інстанції вичерпані можливості, щодо повідомлення апелянта про залишення її апеляційної скарги без руху, а сам заявник не цікавиться про рух своєї апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) імперативно визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

В розумінні положень ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, зловживання правом не допускається.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, , Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Станом на 20 вересня 2016 року вимоги саме ухвали суду від 07 липня 2015 року апелянтом не було виконано.

Отже, відповідно до ст.ст. 121, 297 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Разом з тим, роз'яснюю що також в розумінні положень ст..121, 297 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

У встановлений строк недоліки апеляційної скарги не усунуті, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2016 року - вважати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Т.Р. Куценко