Ухвала

іменем україни

26 серпня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 20 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лисичанської міської ради про визнання договору недійсним, примусове припинення права власності на земельну ділянку, визнання права та оформлення права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

У вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати недійним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 31 травня 2014 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., реєстр № 802, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0360 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0360 га, яка знаходиться під будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2 у зв'язку з переходом до неї на підставі договору купівлі-продажу квартири в житловому будинку від 09 червня 2008 року права власності на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1 в одноповерховому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 право на набуття у власність 36/100 часток земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, що складає 0,0360 га.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що на підставі укладеного з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу квартири в житловому будинку, який був посвідчений 09 червня 2008 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., позивачка є власницею 36/100 часток квартири АДРЕСА_1.

Умовами зазначеного договору не було визначено розмір земельної ділянки, яка переходить до неї у власність.

Вважає, що до неї перейшло право власності на 36/100 часток квартири АДРЕСА_1, то, відповідно, до і перейшло й право власності на 36/100 часток земельної ділянки, на який розташований вказаний будинок.

Після звернення до Лисичанської міської ради вона дізналася про те, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 земельну ділянку під будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка вважала, що вона не втратила права на оформлення своїх прав на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку, а також що укладений між відповідачами договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31 травня 2014 року є недійсним в частині продажу земельної ділянки площею 0,0360 га, на якій розташована її квартира, з огляду на те, що умови договору про продаж в цілому земельної ділянки суперечать приписам статей 377 ЦК України та 120 ЗК України її порушують право на земельну ділянку.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 31 травня 2014 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ЖихарН.П., реєстр № 802, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0360 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0360 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21 квітня 2016 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 09 червня 2016 рокурішенняЛисичанського міського суду Луганської області від 20 квітня 2016 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на момент укладання договору ОСОБА_2 з ОСОБА_3, станом на 09 червня 2008 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 120 ЗК України права на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди, частку яку мала позивачка у вартості квартири в договорі не встановлено, доказів на підтвердження розміру цієї частки позивачем не надано, клопотання про проведення експертизи для вставлення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди сторонами у справі не заявлялося.

Рішення суду першої інстанції не підлягає перегляду, оскільки повністю скасована рішенням апеляційного суду .

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лисичанської міської ради про визнання договору недійсним, примусове припинення права власності на земельну ділянку, визнання права та оформлення права власності на земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова