ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А Справа № 636/1882/16-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2/636/1231/16

про повернення позовної заяви

05 липня 2016 року Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Бондар С.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, про усунення перешкод для виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

31.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить дозволити їй оформлювати проїзні документи, довіреності, візи (як короткочасні так і довгострокові), а також всі необхідні документи для виїзду за межі України, в`їзду на територію України та проживанню лише за її заявою, без письмової згоди чоловіка - ОСОБА_2, дозволити тимчасовий виїзд за межі України її малолітньої доньки - ОСОБА_3 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 31.05.2016 предявлена позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.119 ЦПК України, а саме: у позовній заяві відсутні докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування; не зазначено доказів, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема доказів того, що відповідачем чиняться перешкоди у виїзді дитини за межі України, та на підтвердження факту звернення до відповідача із вимогою про надання згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон, шляхом пропозиції відповідачеві з'явитися до нотаріуса для засвідчення його згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон; найменування місця перебування відповідача зазначене не вірно (Харківський слідчий ізолятор замість Харківська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27); не конкретизований зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, виходячи з приписів п. 4 Постанови КМ України, від 27.01.1995 року, № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», з системного аналізу якої з іншими нормами чинного законодавства України, вбачається, що зміст рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків повинен відповідати змісту нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, яка носить одноразовий характер та повинна містити вказівку конкретної держави прямування та чіткого відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Згідно роз'яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Чинним законодавством передбачено вирішення судом питання про надання одноразового дозволу на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без батька, а не на неодноразові виїзди без визначення часу. За вимогами СК України та Закону України «Про охорону дитинства" питання про тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон, враховуючи, що звернення до суду з зазначеним позовом повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відмова органу опіки та піклування щодо здійснення відповідних дій, або його бездіяльність, на яку посилаються позивач, до позову не додана. Чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Крім того, у позові заявлено дві вимоги, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір (розяснення Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та Закон України «Про судовий збір»).

Для усунення зазначених вище недоліків позивачу надавався строк протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали, однак у вказаний строк недоліки позивачем не усунуто, що є підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, про усунення перешкод для виїзду за межі України - визнати неподаною та повернути позивачу, що не позбавляє його права повторного звернення з позовом до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом пяти днів з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: С.Б. Бондар