Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

при секретарі Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородський міський відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 17 по вулиці Можайського, 24 в м. Ужгород, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.1999 р., з відповідачем перебував у незареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2007 рік, відповідач ОСОБА_2 була на її прохання зареєстрована за вказаною адресою, але з 2007 року в будинку не проживає, оскільки переїхала до своїх батьків в с. Розточки Долинського району Івано-Франківської області, відсутні її речі, не несе витрат на утримання квартири. Наявність реєстрації відповідача за даною адресою є перешкодою для позивача як власника.

Позивач після оголошення перерви до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, просить задовольнити.

Відповідач до суду після оголошення перерви не зявилася, заперечень проти позову не представила, через канцелярію суду надала довідку про місце свого проживання.

Представник третьої особи до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив прийняти рішення на розсуд суду .

Оскільки, сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

З наданих доказів встановлено:

З договору купівлі-продажу від 24.09.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3733 вбачається, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

З адресної довідки від 01.12.2015р., копії паспорту відповідача, вбачається , що відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.09.2005 року.

З довідки виконавчого комітету Розточківської сільської ради від 11.05.2016 р. вбачається, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З акту сусідів від 05.10.2015 р. вбачається, що сусіди підтвердили той факт, що відповідач дійсно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доказів на спростування даних фактів відповідач не представила, так само не представила доказів на підтвердження того факту, що залишила домоволодіння і тривалий час відсутня в ньому з поважних причин. Тому підстави, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ст. 71 ЖК України за наймачем чи членом його сімї протягом шести місяців відсутності зберігається право користування жилим приміщенням; член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у разі його відсутності понад 6 місяців без поважної причини, згідно ст.72 ЖК України. Такі ж правила встановлені і стосовно осіб, що проживали в жилому приміщенні, належному особі на праві приватної власності (ст.167 ЖКУ).

Відповідач ОСОБА_2 не проживала в домоволодінні значно більше 6 місяців без поважних причин, залишила домоволодіння добровільно, втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідач не є власником домоволодіння, тому її права не є похідними від права власності.

Крім того, згідно ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Власник у відповідності до ст. 391 ЦКУ має право вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності. Оскільки, наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою є перешкодою для власників, то позивачі мають право вимагати усунення перешкоди і у такий спосіб, як визнання особи такою, що в тратила право користування жилим приміщенням з подальшим скасуванням реєстрації за даною адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 19 травня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23 травня 2016 року.

На підставі ст. ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст. ст. 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 57, 60, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування квартирою № 17 в будинку № 24 по вулиці Можайського в місті Ужгород Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3