Справа № 327/340/15-ц
Провадження № 6/265/379/16
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д.О.,

при секретарі Азаровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ з поданням про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні у Орджонікідзевському відділі ДВС Маріупольського МУЮ перебувають наступні виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2/265/369/16 виданий 05 квітня 2016 Орджонікідзевський районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2008 року в іноземній валюті в розмірі 24538 доларів США 10 центів, що за курсом Національного Банку України станом на 15 березня 2016 року становить 650687,47 грн.

13 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам.

20 травня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору.

20 травня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповідей ДФС України номера рахунків в банках та інших фінансових установах відсутні, відомості про джерела отримання доходів теж відсутні.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України боржник, ОСОБА_1, працює на підприємстві ПАТ «СП «Укренергочормет», що також підтверджується листом з підприємства.

16 вересня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату.

14 вересня 2016 року державним виконавцем складено акт про те, що за адресою мешкання боржника, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Згідно відповіді з Територіального сервісного центру №1441, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав, боржнику належить 1/1 частини АДРЕСА_1. Вказана квартира є іпотечним майном банку, та на яку звернути стягнення не має можливості.

У ході примусового виконання, боржником добровільно виконавчий документ виконується частково.

Суд, вивчивши матеріали подання державного виконавця, вбачає, що для його задоволення немає законних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, громадянинові України може бути відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції від 9 березня 2011 року), державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеженням у праві виїзду боржника за межі України - до виконання ним зобовязань.

Відповідно положень ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Крім того, право на свободу пересування та право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, визначається Протоколом №4 до Конвенції про захист прав та основних свобод людини, який гарантує деякі права і свободи, що не включені до Конвенції та першого Протоколу до неї. Зокрема, стаття 33 Конституції України без суттєвих змін відтворює це конвенційне положення.

Свобода пересування не є абсолютним правом. Вона може бути правомірно обмежена державою, але лише за певних умов: такі обмеження мають бути передбачені національним законом, відповідати критерію «необхідності у демократичному суспільстві» та слугувати правомірній меті (інтереси національної або громадської безпеки, забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, охорона здоровя або моралі, захист прав і свобод інших осіб). Крім того, п.4 ст. 2 Протоколу №4 встановлює, що право на свободу пересування можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдовуються суспільними інтересами.

При розгляді подання державного виконавця суду не було надано відомостей, що боржник ухиляється від виконання ним своїх зобовязань.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ не надав доказів того, ОСОБА_1С ухиляється від виконання своїх зобовязань. З матеріалів подання вбачається, що боржник добровільно частково сплачує суму заборгованості. До того ж вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 стягується сума боргу за виконавчим документом.

За таких підстав, суд вважає, що подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань є не обґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

ОСОБА_2