АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представника відповідача Улибіної В.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №756/4921/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4375/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 02 грудня 2014 року в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй, сталося залиття.

09 грудня 2014 року було складено акт про залиття, де зазначено, що причина аварії - прорив ділянки труби стояка зворотнього гарячого водопостачання в міжповерховому перекритті в межах санвузла кв.115, а також зазначено про види робіт, які необхідно зробити для відновлення. Однак в акті про залиття в описі причин залиття, не вказано, який трубопровід або пристрій в системі гарячого водопостачання було пошкоджено в результаті аварії та в якому конкретно місці, які саме роботи виконувались працівниками відповідача, яку частину системи гарячого водопостачання було замінено та які будівельні матеріали використано.

В зв'язку з суттєвими недоліками акту про залиття, 25 грудня 2014 року позивач звернулась до начальника ЖЕК № 503 з вимогою усунути недоліки, виявлені в акті про залиття від 09 грудня 2014 року та надати уточнений акт про залиття.

20 січня 2015 року було складено повторний акт про залиття, де зазначено причина залиття вина мешканців кв. НОМЕР_2 та зазначено площу підлоги, яка була пошкоджена внаслідок залиття.

Відповідно до висновку науково - технічного центру експертизи нерухомості, яка була проведена на вимогу позивача було встановлено, що аналіз технічного стану тієї частини труби, де відбувся прорив води, показує, що пошкодження труби гарячого водопостачання в санвузлі квартири НОМЕР_2 відбувся внаслідок наскрізної корозії металу труби на ділянці покладення її скрізь міжповерхове перекриття. Орієнтована тривалість ефективної експлуатації до капремонту( заміни) груб гарячого водопостачання складає 30 років. В той же час фактичний термін експлуатації труб складає 41 рік, що свідчить, що їх термін ефективної експлуатації вичерпався і в цих елементах можливий розвиток деструктивних процесів.

Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири складеного 18 грудня 2014 року ТОВ « Будівельник», збиток що був нанесений квартирі АДРЕСА_1, завданий внаслідок залиття складає 8456 гривень 40 копійок.

За таких обставин, позивач просила стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 8 456 гривень 40 копійок, витрати пов'язані з обстеженням квартири в розмірі 190 гривень та судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до КП «Житлосервіс Приозерне» Оболонського району у м. Києві про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з КП «Житлосервіс Приозерне» Оболонського району у м. Києві, ідентифікаційний номер 33597153 на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відшкодування шкоди в розмірі 8456.40грн., витрати пов'язані з обстеженням квартири в розмірі 190,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем КП «Житлосервіс «Приозерне» подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильно установленими обставинами, які мають значення для справи, неправильною їх оцінкою та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача Улибіна В.О., яка діє на підстав і довіреності в інтересах КП «Житлосервіс «Приозерне», підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.77), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за її відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 7)

18 липня 2012 року між ОСОБА_4 та КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території ( а.с.8-10).

09 грудня 2014 року було складено акт про залиття, де зазначено, що причина аварії - прорив ділянки труби стояка зворотнього гарячого водопостачання в міжповерховому перекритті в межах санвузла кв.115 та зазначено пошкодження кімната: підлога -8=17,3 кв. м. - ламінат та підлога -8=10,4 кв. м.- ламінат ( незначне вздуття). З приводу залиття квартири складено акти від 09.12.2014 р. та 20.01.2015р., затверджені начальником ЖЕКу-503.

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності па шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст. 1 166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири складеного 18.12.2014р. ТОВ « Будівельник», збиток що був нанесений квартирі АДРЕСА_1, завданий внаслідок залиття складає 8456,40 грн.

Відповідно до висновку науково - технічного центру експертизи нерухомості, яка була проведена на вимогу позивача, було встановлено, що аналіз технічного стану тієї частини труби, де відбувся прорив води, показує, що пошкодження труби гарячого водопостачання в санвузлі квартири НОМЕР_2 відбувся внаслідок наскрізної корозії металу труби на ділянці покладення її скрізь міжповерхове перекриття. Орієнтована тривалість ефективної експлуатації до капремонту( заміни) труб гарячого водопостачання складає 30 років. В той же час фактичний термін експлуатації труб складає 41 рік, що свідчить, що їх термін ефективної експлуатації вичерпався і в цих елементах можливий розвиток деструктивних процесів.

В силу ч.3 ст.177 ЖК України, якщо необхідність у проведенні внутріквартирного поточного ремонту викликане пошкодженням частин будинку, інженерного обладнання або зв'язане з капітальним ремонтом будинку чи його конструктивних частин, цей ремонт провадиться наймодавцем (житлово - будівельним кооперативом) або за його рахунок.

Даних про стан систем водопроводу до залиття, відповідно вимог Додатку 2 до Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом №76 від 17 травня 2005 року Державним комітетом України з питань житлово - комунального господарства, згідно якого періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання повинно становити кожні 3-6 місяців, матеріали справи не містять, не були вони надані відповідачем і в обґрунтування апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності відповідальності КП «Житлосервіс «Приозерне» за залиття квартири, є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає що розрахунок вартості проведення відновлювального ремонту квартири складеного 18 грудня 2014 року ТОВ « Будівельник»проведено вірно і ця сума не підлягає коригуванню, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі, що потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 09 грудня 2014 року та 20 січня 2015 року.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: