АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/7067/15-ц Головуючий І інстанції:Скляренко С.О.
Провадження № 22-ц-/790/1454/15 Доповідач: Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Ю.А.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Укрсиббан» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 40000,00 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 листопада 2037 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12.90 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Станом на 06 серпня 2015 року утворилася заборгованість у сумі 31 784,90 дол. США 90 центів яка складається з наступного:

-28108,52 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом;

-3676,38 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;

-14453,43 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь позивача суму в розмірі 31784 (тридцять одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) долари США 90 центів та пеню у розмірі 14453 (чотирнадцять тисяч чотириста п'ятдесят три) грн. 43 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування поданої заяви посилалася на неправомірне застосування судом положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, неврахування поданої нею заяви про відкладення справи з метою надання часу для пошуку юриста.

Вказана заява ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова суду від 02 грудня 2015 року була залишена без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог п. 6 ч. 1 ст. 119, ст. 229 ЦПК України, а саме: не зазначені посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, або наявність підстав для звільнення від доказування зазначених обставин. Крім того, до заяви не доданий оригінал документу про сплату судового збору, сплаченого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення (243,60 грн.), про що складений акт 24.11.2015 року зі строком виконання протягом 2-х дні з моменту отримання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто останній.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права та положень Конституції України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного:

По справі встановлено, що 05 листопада 2015 року Ленінським районним судом міста Харкова ухвалено заочне рішення, яким вирішено питання щодо солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 29 листопада 2007 року (а.с.90-93).

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вирішуючи питання про визнання заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявнику, суд першої інстанції виходив із того, що остання не усунула недоліків, допущених при поданні заяви, про які було відображено в ухвалі суду 02 грудня 2015 року про залишення заяви без руху та надано строк для їх усунення (а.с.110).

Наявні матеріали справи свідчать, що при зверненні до суду ОСОБА_1 не сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», про що 24 листопада 2015 року судом складено акт (а.с.99).

У відповідності до положень ч.ч. 6, 7 ст. 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До неналежно оформленої заяви застосовуються правила ст. 121 ЦПК України.

Підставою для визнання заяви неподаною та повернення її заявнику ОСОБА_1 суд визнав неусунення недоліків, допущених при поданні заяви.

На виконання вимог суду, зазначених в ухвалі від 02 грудня 2015 року, до суду надійшов документ про сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. від 03 грудня 2015 року (а.с. 106).

Зміст вказаного документа свідчить, що судовий збір сплачено саме у справі №642/7067/15ц ОСОБА_4, який є відповідачем у справі.

Суд на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦПК України не привів у своїй ухвалі мотивів, з яких дійшов висновку про невиконання вимог, викладених в ухвалі суду від 02 грудня 2015 року, щодо сплати судового збору, не прийняв до уваги той факт, що за заочним рішенням ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є солідарними боржниками. Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 порушує питання щодо скасування його у повному обсязі, відносно усіх відповідачів.

Відповідно до вимог закріплених Конституцією України та статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні його цивільних прав та обов'язків.

Приймаючи до уваги дійсні обставини справи, а також той факт, що ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення посилалася на неправомірне застосування судом норм процесуального закону при ухваленні заочного рішення, неврахування поданої нею заяви про відкладення розгляду справи, тим самим не надавши їй час на отримання правової допомоги (а.с.88), судова колегія вважає, що суд першої інстанції поспішно дійшов висновку про визнання заяви неподаною та повернення її заявнику, без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, тим самим порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а питання щодо прийняття заяви про перегляд заочного рішення слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року скасувати, передати питання щодо прийняття заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -