Справа № 433/1728/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

31.08.2016 року позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 березня 2005 року померла її рідна тітка ОСОБА_2, яка була рідною сестрою її батька ОСОБА_3. З випуску газети «Сельськая Новь» №31-32 (10951-10952) від 21.04.2016 року вона дізналась, що ОСОБА_2 за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №0068413. Так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, оформити право власності в нотаріальному порядку не виявляється можливим, а тому вона змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на зазначену вище земельну ділянку на підставі рішення суду.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі і надала пояснення аналогічні зазначеним у позовній заяві.

Від відповідача Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області до початку судового засідання надійшла письмова заява, згідно якої проти задоволення позовних вимог вона не заперечує та просить розглянути справу без участі її представника.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши письмові докази суд

приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1, яка є позивачем, є його тещею. Крім того ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3. Починаючи з 1983 року він періодично возив ОСОБА_1 та її батька до ОСОБА_2, яка була рідною сестрою ОСОБА_3 та тіткою позивача ОСОБА_1 у село Новочервоне. Пояснив, що ОСОБА_2 жила сама, у неї було троє дітей, але всі вони померли. Останній син ОСОБА_5 помер 23.02.2005 року, а через місяць померла його мати ОСОБА_2 У ОСОБА_2 був онук, який жив у м.Москва та інколи приїжджав до неї, однак через деякий час дізнались, що онук також помер. Інших родичів крім позивача у ОСОБА_2 немає.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його тещею. З 1993 року він возив її та її батька ОСОБА_3 у с.Новочервоне до ОСОБА_2, яка була рідною сестрою ОСОБА_3 та тіткою ОСОБА_1. У ОСОБА_2 було 3 сина, однак всі вони померли. Крім того у неї був також онук. Останній син помер 23.02.2005 року, вони хотіли забрати ОСОБА_2 у с.Тополі, так як вона була похилого віку, але не встигли так як вона померла через місяць після смерті останнього сина. У ОСОБА_2 був також онук, який жив у м.Москва, був на похоронах останньої, але вони дізнались, що онук також помер. Інших родичів крім позивача у ОСОБА_2 немає.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження №2468655, а також копії свідоцтва про одруження від 29.07.1962 року позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3 (7-8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №486029 від 12.05.2016 року, ОСОБА_2, померла 23.03.2005 року (а.с.6)

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області, ОСОБА_2 належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068413 від 29.03.1997 року, площею 9,77 умовних кадастрових га у землях колишнього КСП ім..Калініна Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області на підставі якого було оформлено державний акт на право власності на землю серії ЛГ №082531 площею 5,55 га, зареєстрований 20.02.2004 року за №23 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новочервоненської сільської ради.

21.04.2016 року в газеті «Сельская Новь» №31-32 (10951-10952) було опубліковане оголошення зі змісту якого вбачається, що Новочервоненська сільська рада звертається до всіх спадкоємців ОСОБА_2 з клопотанням протягом місяця з дати опублікування оголошення звернутись до Новочервоненської сільської ради з питання переоформлення земельної частки (паю) на підставі сертифікату серії ЛГ №0068413 (а.с.10)

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до

спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2, однак вона позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, так як втрачено оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.,ст. 1216, 1223, 1225, 1268, ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №0068413, яка належала ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Троїцький районний суд Луганської області. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Крівоклякіна