У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його дядько по лінії матері ОСОБА_3, який постійно проживав в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га вартістю 100 746 грн 64 коп., що знаходиться в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району. Позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги після смерті дядька, прийняв спадщину, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може оформити спадкові права в зв'язку з відсутністю державного акта на земельну ділянку.

Вказуючи на те, що порушуються його права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, на підставі ст. ст. 1235, 1216, 1218 ЦК України позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай), що знаходиться в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, площею 2,94 га, вартістю 100 746 грн 64 коп., після смерті його дядька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2013 року позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га, вартістю 100 746 грн 64 коп., що знаходиться в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району, і належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Розглядаючи справу, апеляційний суд правильно встановив, що визнаючи позивача ОСОБА_2 спадкоємцем за законом п'ятої черги після смерті дядька ОСОБА_3, суд першої інстанції не витребував доказів на підтвердження зазначених родинних відносин та копію актового запису про смерть спадкодавця; не з'ясував чи дійсно звертався позивач до нотаріуса для отримання спадщини; не витребував ніяких даних з нотаріального архіву щодо прийняття спадщини будь-ким із спадкоємців померлого; не звернув увагу на пропуск позивачем строку позовної давності.

Водночас апеляційний суд правильно врахував, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, мешканця АДРЕСА_2, його майно, в тому числі земельну ділянку (пай), площею 2,94 га, успадкувала його дружина ОСОБА_4, що підтверджується довідкою № 322 від 24 липня 2002 року, виданою Великобурімською сільською радою Чорнобаївського району. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За заповітом ОСОБА_4, який був посвідчений 08 серпня 2000 року секретарем виконкому Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 47, все належне їй майно заповіла ОСОБА_5 24 липня 2002 року державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Залізняк Н.Є. було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться в КС ГП «Маяк» с. Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області площею 3,48 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та що належало померлій на підставі сертифіката серія НОМЕР_1, виданого 14 вересня 1996 року Чорнобаївською районною державною адміністрацією.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що в зв'язку з неповним дослідженням обставин справи, суд першої інстанції прийшов до висновків, які не відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Крім того, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_2 своїх позовних вимог.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги, про те, що апеляційним судом Черкаської області безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2013 року, не заслуговують на увагу суду у зв'язку з тим, що за змістом ст. 297 ЦПК України вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження є виключним повноваженням судді-доповідача у справі і його рішення з цього питання не підлягає оскарженню.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак