Провадження №2/485/394/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є., Діденко О.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкову квартиру,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В позові зазначають, що 01 лютого 2002 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру №64, що знаходиться у м.Снігурівка по вул.Леніна, 7а, що підтверджено свідоцтвом про право власності, згідно якого за померлим було зареєстровано право власності Снігурівською філією МБТІ. При зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину як спадкоємців першої черги за законом, їм було відмовлено у зв"язку з тим, що свідоцтво про право власності не відповідає встановленим вимогам-відсутня повна адреса розташування спадкової квартири, печатка Снігурівського БТІ. Дублікат свідоцтва вони отримати не можуть. Таке перешкоджає їм у оформленні спадкових справ. Посилаючись на те, що за чинним на час набуття права власності спадкодавцем на квартиру законодавством виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації, просять визнати за ними право власності на вказану квартиру у рівних частках.

Позивачі за належного повідомлення в судове засідання не з"явилися, представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав.

Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 01 лютого 2002 року у м.Снігурівка помер ОСОБА_5, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 07 березня 2002 року видано свідоцтво про смерть 1-ФП №116651 (а.с.11).

На час смерті разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_2 (а.с.12-свідоцтво про шлюб 1-ФП №373129) та діти ОСОБА_6 (а.с.13-свідоцтва про народження 111-ФП №341871) й ОСОБА_3 (а.с.13 - свідоцтво про народження 111-ФП №434121), яким на час смерті батька було по 11 років. У 2007 році ОСОБА_6 вийшла заміж, у зв"язку з чим змінила прізвище на "Лабунець" (а.с.14-свідоцтво про шлюб серія 1-ФП №022140).

З спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 видно, що у березні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Снігурівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про спадщину на спадкове майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1. На частку у спільному майні подружжя ОСОБА_2 не претендує (а.с.51-57).

Постановою державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори від 12 березня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру №64 через невідповідність представленого у підтвердження права власності спадкодавця на квартиру свідоцтва, виданого Снігурівською міською радою 26 грудня 1996 року законодавству, а саме у свідоцтві відсутня адреса розташування спадкової квартири, в реєстраційній картці про реєстрацію права власності відсутня печатка Снігурівського БТІ (а.с.4).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

При вирішенні спору про визнання прав власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державні реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав.

У 1966 році діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв.заступником міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Як видно з п.16 Додатку №1 цієї Інструкції реєстрація проводилася на підставі документів, що встановлюють право власності, в т.ч. й свідоцтв про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Так, згідно довідки БТІ №172 від 18.08.2016 року право власності на квартиру №64 по вул.Центральна (колишня Леніна), 7а зареєстроване за ОСОБА_5 (а.с.39). Крім того, право власності померлого на квартиру підтверджено копією реєстрової книги Снігурівської БТІ, де під №63 внесено відомості про реєстрацію права власності та видачу свідоцтва про право власності на його ім"я; свідоцтвом про право власності на ім"я ОСОБА_5, виданим Снігурівською міською радою на підставі рішення виконкому №345 від 20.11.1996 року з проставлянням печатки Снігурівського БТІ на реєстраційній картці, самим рішенням №345 від 20.11.1996 року із списком мешканців в будинку №7а по вул.Леніна, де напроти прізвище ОСОБА_5 зазначено квартира №64; технічним паспортом на квартиру, виготовленим Снігурівським БТІ 15.11.1996 року; рішенням Снігурівської міської ради №10 від 24.11.2015 року, згідно якого вул.Леніна перейменована на вул.Центральна (а.с.8-9).

Відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини, позивачі є спадкоємцями померлого першої черги за законом і вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Разом з тим, свідоцтво про власності на квартиру, видане померлому спадкодавцю без зазначення повної адреси її розташування, а отримати його дублікат у органу, що видав свідоцтво спадкоємці не можуть у зв"язку з законодавчими змінами.

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів про набуття спадкодавцем права власності на квартиру в м.Снігурівка по вул.Леніна,7а, реалізувати яке його спадкоємці позбавлені можливості за невизнання реєструючим органом, діючи на захист такого права позивачів суд приходить до висновку про визнання за ним права власності на квартиру у рівних частках у судовому порядку на підставі ст.392 ЦК України.

Про стягнення судових витрат з відповідача позивачі не наполягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 209, 212- 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкову квартиру, - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках (по 1/3 частці) право власності на квартиру № 64 по вулиці Центральна (колишня -Леніна) в м.Снігурівка Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 01 лютого 2002 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ