АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/211/2016 Головуючий у 1-й інстанції -Яровенко Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненко Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Філокомбанк», про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Авераж», поданою його представником Даньшиним Євгенієм Сергійовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 р. ПАТ «Ерсте Банк» звернулось до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення від 14 грудня 2011 року постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №1013/11 за позовом АТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням від 14 грудня 2011 року постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року у розмірі 1 263 120,93 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14 грудня 2011 року еквівалентно 10 092 209, 91 грн, та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» витрати по сплаті третейського збору у розмірі 25 500,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року заяву ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк», задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 грудня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк», заборгованості за кредитним договором №014/1969/2/18935 від 2 червня 2008 року у розмірі 1 263 120,93 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ становить 10 092 209,91 грн, а також третейський збір - 25 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 214,60 грн. 28 серпня 2014 року між ПуАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк» і ПАТ «Фідокомбанк», та ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» укладено договір про відступлення права вимоги № 1, в тому числі за кредитним договором №014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року та за договорами, укладеними на забезпечення його виконання (договір іпотеки та договір поруки).

У вересні 2014 року представник ПуАТ «Фідобанк» звернувся до суду з заявою про виправлення описки в ухвалі суду від 26 вересня 2013 року та виконавчих листах, а також просив поновити строк пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12лютого 2015 року заяву ПАТ «Фідобанк» про виправлення описки в ухвалі суду від 26 вересня 2013 року та виконавчих листах задоволено.

Виправлено описку в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року та у виконавчих листах від 25 жовтня 2013 року у справі за заявою ПАТ «Фідокомбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, читати заявника - стягувача - «ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк» замість «ПАТ «Ерсте Банк», який є правонаступником «ПАТ «Фідокомбанк».

Замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк», на ПуАТ «Фідобанк».

У задоволенні вимог про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання відмовлено.

12 березня 2015 року представник ПуАТ «Фідобанк» звернувся із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання.

Зазначав, що відповідно до п. 1.1 Статуту ПуАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Фідокомбанк», який у свою чергу є правонаступником прав та зобов'язань ПАТ «Ерсте Банк».

Посилаючись на те, що під час розгляду заяви про виправлення описки в ухвалі суду від 26 вересня 2013 року та виконавчих листах, однорічний строк пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання закінчився, просив суд поновити зазначений строк.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року в задоволенні заяви ПуАТ «Фідобанк» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 29 вересня 2015 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року скасовано, питання про поновлення строкудля пред'явлення до виконання виконавчого листа передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року у задоволенні заяви про поновлення строкудля пред'явлення до виконання виконавчого листа відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ТОВ «Фінансова компанія Авераж» - Даньшинін Є.С. посилаючись на незаконність та необґрунтованість зазначеної ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує, що суд першої інстанції вирішив питання щодо поновлення строку з тих самих підстав, які викладені у скасованій ухвалі від 02 квітня 2015 року та взагалі постановленого питання щодо зміни стягувача на ТОВ «ФК «Авкраж».

У судове заслання сторони не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як передбачено ч.1 ст.371 ЦПКУкраїни, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, причина пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об'єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Судом встановлено, що 28 серпня 2014 року між ПуАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Авераж» укладено договір про відступлення права вимоги № 1, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Внаслідок відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Авераж» є власником всіх прав за кредитним договором № 014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року.

03 вересня 2014 року ПАТ «Фідокомбанк» звернулось до суду із заявою про виправлення помилки в ухвалі суду від 26 вересня 2013 року та виконавчих листах, виданих Дніпровським районним судом м. Києва 25 жовтня 2013 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 грудня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк», який є правонаступником ПАТ «Фідокомбанк» заборгованості за кредитним договором № 014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року у розмірі 1 263 120,93 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 10 092 209,91 грн., а також 25 500,00 грн. третейського збору та судового збору в розмірі 214,60 грн., а також про поновлення строку пред'явлення зазначених виконавчих листів листів до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року заяву ПуАТ «Фідобанк» в частині виправлення описки задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПуАТ «Фідобанк» від 12 березня 2015 року про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 13 листопада 2015 року не урахував доводів заявника про поважність причин пропуску цього строку, внаслідок допущеної судом описки в ухвалі суду від 26 вересня 2013 року та виконавчих листах, що унеможливлювало пред'явлення виконавчих документів до виконання, а також тривалим розглядом судом питання про виправлення допущених описок.

Як убачається з договору про відступлення права вимоги № 1, укладеного 28 серпня 2014 року між ПуАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Авераж», всі права за кредитним договором №014/1969/2/18935 від 27 червня 2008 року перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Авераж».

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, не перевірив чи на час розгляду зазначеного питання заявник є належним стягувачем за даними виконавчими листами, адже відмова первісному кредитору в поновленні строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання порушує права нового кредитора, який не був залучений до розгляду питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи , ПуАТ «Фідобанк» не міг звернутися до виконавчої служби адже на момент звернення до суду із заявою про виправлення описок, зазначена у виконавчих листах юридична особа, а саме ПАТ «Ерест Банк», який є правонаступником ПАТ «»Фідокомбанк», тобто визначена невірна послідовність правонаступництва юридичних осіб які до того ж вже не існували. ТОВ «Фінансова компанія «Авераж»не знала про наявність виданих виконавчих листів, а тому не була стороною виконавчого провадження.

З оскаржуваної ухвали суду та матеріалів справи не вбачається, що судом першої інстанції належним чином були перевірені зазначені обставини у справі та відповідно їм не надана належна правова оцінка.

Разом з цим, з матеріалів справи убачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 після ухвалення рішення суду про стягнення з них заборгованості за кредитним договором, не приймали жодних зусиль для його виконання, що свідчить про порушення з їх боку прав позивача на виконання судового рішення, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1. ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 р. зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Авераж», подану його представником Даньшиним Євгенієм Сергійовичем, задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2015 рокускасувати, питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді