АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретар: Герман Я.І.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника за дорученням ОСОБА_1, на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 лютого 2012 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

встановила:

У вересні 2011 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Посилався на те, що між банком та відповідачем ОСОБА_3 10.08.2006 року був укладений кредитний договір №е/v062267, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 125000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 10.02.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 29.08.2011 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить: заборгованість

№22-ц/794/973/16 Головуючий у 1 інстанції Проскурняк І.Г. Категорія 52 Доповідач Перепелюк Л.М за кредитом - 114673.86 доларів США. заборгованість по процентам за користування кредитом - 1559612,38 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 145292.64 доларів США. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору становить 3315236.35 грн. що по курсу НБУ станом на момент розрахунку становить 415927,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору позивачем було укладено договір поруки із ОСОБА_4, із ОСОБА_1,та із ОСОБА_5.

Просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на його користь заборгованість в сумі 3315236,35 грн., судові витрати в сумі 1700,00 грн.. 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Садгірського районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 3315236 грн. 35 коп заборгованості за кредитним договорим.

Вирішено питання про судовий збір.

На дане рішення суд представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Заявник вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 лютого 2012 року скасувати ухвалити нове рішення, яким в позові до ОСОБА_1 відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачає частина 1 статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також такі питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються:

-чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження,

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального права, у звязку з чим воно підлягає зміні.

Так, судом встановлено, що між банком та відповідачем ОСОБА_3 10.08.2006 року був укладений кредитний договір №е/v062267, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 125000,00 доларів США з кінцевою датою погашення 10.02.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% на рік.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 29.08.2011 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить: заборгованість за кредитом - 114673.86 доларів США. заборгованість по процентам за користування кредитом - 1559612,38 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 145292.64 доларів США. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору становить 3315236.35 грн. що по курсу НБУ станом на момент розрахунку становить 415927,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору позивачем було укладено договір поруки із ОСОБА_4, із ОСОБА_1 та із ОСОБА_5.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Суд помилково не взяв до уваги того, що законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Отже, стягуючи з боржника і поручителів в солідарному порядку суму заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в даному випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту №е/v062267 від 10.08.2006 року, проте не врахував, що відносно фізичних осіб - поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором поруки окремо.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що порука ОСОБА_1 припинена є помилковим, не відповідає нормам матеріального права та обставинам справи, зокрема Договором поруки.

Так, згідно п. 10 Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним Договором.

Відповідно до п. 11 Сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у 5 (пять) років.

Так, кошти Банк надав позичальнику на термін до 10.02.2009 р. і позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду 19.09.2011 р., тобто в межах 5-річного строку.

Ст. 526 ЦК України наголошує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, відповідачі належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконали, тому позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачів пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 145 292 доларів США 64 центів, зазначивши у гривнях їх еквівалент, тоді як пеня нараховується і стягується, відповідно до вимог норм цивільного законодавства та умов кредитного договору лише у національній валюті.

У звязку з наведеним представником позивача надано апеляційному суду щоденний розрахунок пені у гривнях, який становить 955164 грн 14 коп, які підлягають стягненню з відповідачів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника за дорученням ОСОБА_1, задовольнити частково.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернвці від 13 лютого 2012 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 114673 дол.США 86 центів заборгованість за кредитом; 155961 дол.США 38 центів- заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 270635 дол США 24центів, що за курсом НБУ 7,9707 грн за 1 дол. Станом на 29.08.2011 року становить 2157172 грн 30 коп, а також 955164 грн. 14 коп пені.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 114673 дол.США 86 центів заборгованість за кредитом; 155961 дол.США 38 центів- заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 270635 дол США 24центів, що за курсом НБУ 7,9707 грн за 1 дол. Станом на 29.08.2011 року становить 2157172 грн 30 коп, а також 955164 грн. 14 коп пені.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» - 114673 дол.США 86 центів заборгованість за кредитом; 155961 дол.США 38 центів- заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 270635 дол США 24центів, що за курсом НБУ 7,9707 грн за 1 дол. Станом на 29.08.2011 року становить 2157172 грн 30 коп, а також 955164 грн. 14 коп пені.

Стягнути з ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» по 425 грн на відшкодування сплати судового збору з кожного і по 30 грн на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання його законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: