Справа №2-о-33/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бакланов Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/1335/16 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

20 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

прокурора - Циганенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 квітня 2010 року

в цивільній справі за заявою прокурора Лебединського району в інтересах держави в особі Лебединської міської ради Сумської області про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2010 року прокурор Лебединського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Лебединської міської ради Сумської області з даною заявою, в якій просив визнати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 безхазяйним і передати його у власність територіальної громади Лебединської міської ради.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 26 квітня 2010 року прохання прокурора задоволено, визнано вказану садибу безхазяйною та передано її у комунальну власність територіальної громади м. Лебедин Сумської області.

Вказане рішення суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як особи, які не брали участі у справі, але вважають, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки, оскаржили в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, просять рішення суду скасувати, ухваливши нове про відмову в задоволенні заяви.

При цьому вказують на те, що право власності на спірне домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому не є безхазяйним майном у розумінні ч. 1 ст. 335 ЦК України. Зазначають, що з 1997 року вказане нерухоме майно перебуває в їх відкритому та безперервному володінні, що, на думку апелянтів, має наслідком виникнення права власності на майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтів, які підтримали доводи своєї скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с. 5-7 ).

Згідно довідки Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації » Лебединської міської ради від 12 липня 2007 року, за заявою Лебединської міської ради, вищевказане домоволодіння поставлено на облік, як безхазяйне 12 липня 2007 року №12 ( а.с. 4 ).

14 липня 2007 року в газеті « Життя Лебединщини » за №56 опубліковано оголошення про постановлення на облік безхазяйного домоволодіння ( а.с. 8 ).

Частиною 1 статті 292 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилалися на те, що оскаржуване рішенням зачіпає їх права на спірне домоволодіння.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте апелянтами не доведено, що вони в установленому законом порядку набули права власності чи права користування спірним домоволодінням, а оскаржуване рішення порушує їх права та обов'язки.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради народних депутатів Сумської області від 17 вересня 1997 року №305 « Про розподіл квартир » затверджено рішення адміністрації і профкому міськвиконкому про розподіл квартир по АДРЕСА_2, в тому числі надано ОСОБА_3 трьохкімнатної квартири, житловою площею 47,18 кв.м. та ОСОБА_4 трьохкімнатної квартири, житловою площею 44,6 кв.м. ( а.с. 55-56 ).

З листа виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 24 березня 2016 року №62 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 ніколи у комунальній власності не перебував та не входив до єдиного майнового комплексу ( різні юридичні адреси та різні власники ), жодних рішень щодо передачі майна та земельної ділянки за вказаною адресою міською радою не приймалось. Виконавчий комітет зазначив також, що територіальна громада м. Лебедин на законних підставах володіє даним будинком, має намір його реалізувати через аукціон та просить звільнити будинок ( а.с. 50-51 ).

В суді апеляційної інстанції апелянти надали і інший лист виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 26 червня 2008 року №265, з якого вбачається, що вже влітку 2008 року їм було відомо про постановку житлового будинку АДРЕСА_1 на облік як безхазяйного та наміри органів місцевого самоврядування прийняти майно у власність та реалізувати на аукціоні.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Однак право власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно, в установленому законом порядку за апелянтами встановлено не було, дане питання вони не ініціювали. Сам по собі факт користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вищевказаним будинком не свідчить про автоматичне виникнення у них прав на зазначене нерухоме майно.

З роз'яснень наданих у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку » від 24 жовтня 2008 року № 12 слідує, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Таким чином, враховуючи те, що оскаржуваним рішенням судом першої інстанції не вирішувалось питання про права та обов'язки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не брали участі у цій справі, але подали апеляційну скаргу, ці обставини були встановлені після відкриття апеляційного провадження, необхідно закрити апеляційне провадження у справі за такою скаргою.

Керуючись ст.ст. 292, 297, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 квітня 2010 року в цивільній справі за заявою прокурора Лебединського району в інтересах держави в особі Лебединської міської ради Сумської області про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -