Ухвала іменем україни
23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЮровської Г.В., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що з 14 лютого 2015 року вона перебуває з ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Також позивачка вказувала, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання доньки і ухиляється від утримання позивачки.

На підставі наведеного вище ОСОБА_6 просила суд стягнути з ОСОБА_7 аліменти на малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття, та аліменти на себе у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_7 щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення донькою 3-річного віку, а також судові витрати.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області

від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дочкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дочкою повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат на правовому допомогу грошові кошти в сумі 974 грн 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня

2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), стягнутої з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на доньку, зменшено розмір цієї частки до 1/6.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування судових витрат 974 грн 40 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у відшкодуванні цих витрат відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 з ј частки до 1/6, виходив із того, що на утриманні відповідача також перебуває неповнолітня ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі ј частки з усіх його доходів до досягнення донькою повноліття.

Такі висновки є правильним та відповідають матеріалам справи.

Судами встановлено, що з 14 лютого 2015 року ОСОБА_7 перебуває з ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Позивачка в обґрунтування обставин, викладених у позовній заяві, посилалась на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання доньки і ухиляється від утримання позивачки

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 у розмірі ј частини з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, судом встановлено, що на утриманні позивача перебувають дві неповнолітні дитини.

За змістом ст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК Українирозмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК Українипередбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції та зменшивши розмір частки стягнутих на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої ОСОБА_9 з ј до 1/6 частини з усіх видів доходів ОСОБА_7, обґрунтовано виходив із того, що на утриманні відповідача також перебуває неповнолітня ОСОБА_10

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана