№ пров. 2/646/746/2016
Справа № 646/2354/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.03.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Міндарьової М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Ротач К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Червонозаводський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні майном,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2, зазначивши третіми особами: ОСОБА_5, Червонозаводський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та підлягають зняттю з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, виселити останніх за зазначеною адресою та вселити його у квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 49/100 частин квартири АДРЕСА_1 належали відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування укладено між ОСОБА_2. та ОСОБА_3 26.11.2014 року та в грудні 2014 року відповідачі вселились в спірну квартиру і зареєструвались в ній. Як вказує позивач, 16.01.2016 року рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова договір дарування від 26.11.2014 року визнано недійсним та скасовано право власності ОСОБА_3. Таким чином, як зазначає позивач, ОСОБА_3 втратив право володіти, користуватися та розпоряджатися спірним майном, а його мати ОСОБА_4 в свою чергу втратила право користуватися спірним приміщенням, оскільки обставини, на підставі яких відповідачі зареєструвалися та мешкали у спірній квартирі відпали, вони не є, а ні членами сім'ї позивача, який є власником спірного приміщення, а ні третьої особи - ОСОБА_5, вони втратили право користування квартирою, а оскільки звільнити квартиру АДРЕСА_1 та знятися з реєстрації відповідачі відмовляються, в квартиру його не пускають, ключі від вхідних дверей не дають, що позбавляє позивача можливості повноправно здійснювати його права як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, посилаючись на вказані обставини просить його позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином про що свідчить зворотні повідомлення пошти про отримання судових повісток про виклик в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Треті особи правом на участь в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення почти, причини своєї неявки суду не повідомили.

За таких обставин, враховуючи положення статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з інформаційної довідки №55416694 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.03.2016 року, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 112 кв.м., житловою площею 83 кв.м., належить на праві спільної часткової власності 51/100 частин ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер: 1679 від 20.11.2014 року та 49/100 частин позивачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії та номер: 1595, від 05.11.2014 року.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку начальника дільниці №59 КП «Жилкомсервіс» від 17.02.2016 року та відповідей АДП ГУДМС, УДМС України в (у) Харківській області від 15.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.01.2016 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійним задоволено, визнано недійним договір дарування від 26.11.2014 року за яким ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар 49/100 частин квартири АДРЕСА_1 та скасовано право власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру.

Відповідно до ст.319, 321, 383 ЦК України, власник житлового будинку(квартири) користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням та підлягають зняттю з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири НОМЕР_1 та вселити в квартиру НОМЕР_1 ОСОБА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ід.н.НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ід.н.НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 275, 60 гривень, з кожного.

Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. ст. 228,229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, а також у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ: М.Ю. Міндарьова