Провадження номер 2/741/295/16
Єдиний унікальний номер 741/567/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 червня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи Ленець Н.І.,

прокурора Марушка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області, комунальний заклад «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення заборони на відчуження майна,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся орган опіки та піклування Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення заборони на відчуження майна. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 має малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. З 16.04.2013 по 18.08.2014 ОСОБА_5 перебувала на обліку у службі у справах дітей Ріпкинської РДА як дитина, яка проживає в сім'ї, де ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З 18.08.2014 р. ОСОБА_5 на підставі заяви матері про тимчасове влаштування на утримання держави перебуває в комунальному закладі «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр». ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом, відноситься до категорії дітей з особливими потребами та потребує навчання та виховання за програмою для дошкільного віку з розумовою відсталістю. Відповідач проявила безвідповідальність щодо виховання та утримання дочки. Востаннє ОСОБА_6 відвідувала дочку 13.05.2015 р. у м. Чернігів, коли дитина потребувала планової консультації у обласного лікаря-психіатра. Після цього відповідач не відвідувала дочку, не цікавилася її долею, не надавала матеріальної допомоги, не реагувала на попередження центру про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання й утримання дитини. ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, не працює, але отримує пенсію на дитину-інваліда, яку витрачає не за потребою. Згідно з характеристикою, даною виконкомом Ловинської сільради Ріпкинського району, відповідач веде непристойний спосіб життя, не займається вихованням дочки. У 2014 році відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП. 22.03.2016 р. на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Носівській РДА було розглянуто питання про виконання ОСОБА_6 батьківських обов'язків щодо ОСОБА_5 Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про духовний розвиток, навчання своєї дочки, не спілкується з нею, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, її внутрішнього світу, тому всі члени комісії проголосували за направлення до суду позовної заяви про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні, викладеним у змісті позову.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 52, 53). 26 квітня 2016 року Носівським районним судом було доручено Ріпкинському райсуду Чернігівської області допитати ОСОБА_6 з приводу позовних вимог. 30 травня 2016 року матеріали судового доручення були повернуті без виконання у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 двічі не з'явилася за викликом у судові засідання, хоча про місце та час розгляду судового доручення була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 32, а. с. 34).

Представник третьої особи органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позбавити ОСОБА_6 батьківських прав, стягнути з неї аліменти та накласти заборону на відчуження майна.

Представник третьої особи комунального закладу «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради Ленець Наталія Іванівна в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позбавити ОСОБА_6 батьківських прав та пояснила, що малолітня ОСОБА_5 з 18.08.2014 р. виховується в комунальному закладі, мати дитини проявила безвідповідальне ставлення до її виховання та утримання, відвідала дочку востаннє 13.05.2015 р., після цього більше до дитини не приїздила, не телефонувала, матеріальної допомоги на утримання не надавала. Також представник третьої особи пояснила, що ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом, має тяжкий стан здоров'я, потребує постійних медичних обстежень та лікування, що потребує дозволу матері. Безвідповідальне ставлення відповідача до долі дитини перешкоджає проведенню необхідних лікарських процедур.

Прокурор Марушко Іван Миколайович у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд робить нижченаведений висновок.

Матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 4).

Відомості про батька ОСОБА_5 записані зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 19.08.2014 р. НОМЕР_1 (а. с. 5).

Місце проживання ОСОБА_6 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта (а. с. 6).

ОСОБА_6 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ловинської сільради №48 від 25.02.2016 (а. с. 7).

Відповідно до акта обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_6 №58 від 25.02.2016 ОСОБА_6 проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_7, дитина ОСОБА_5 знаходиться в Прилуцькому навчально-реабілітаційному центрі. Будинок, у якому проживає сім'я, зроблений із дерева, опалюється пічним опаленням, яке потребує негайного ремонту, паливо на зиму забезпечено частково, у кімнатах будинку спостерігається антисанітарія, відсутня електроенергія, з одягу та взуття - тільки найнеобхідніше, домашнє господарство не ведеться, запаси продуктів харчування відсутні, ОСОБА_6 та її співмешканець зловживають спиртними напоями, не працюють, матеріально-фінансове забезпечення недостатнє, пенсія, призначена на дитину, витрачається на посторонні потреби, а також на алкогольні напої та тютюнові вироби. Постійні тяжкі алкогольні сп'яніння, невиконання батьківських обов'язків можуть спричинити потенційну загрозу життю та здоров'ю ОСОБА_5

Відповідно до ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У судовому засіданні встановлено, що з 16.04.2013 р. по 18.08.2014 р. малолітня ОСОБА_5 перебувала на обліку у службі у справах дітей Ріпкинської РДА як дитина, яка проживає у сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується висновком Носівської РДА від 29.03.2016 №02-29/1015 (а. с. 15-16).

ОСОБА_6 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується копією повідомлення Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області №2149 від 14.03.2014 (а. с. 14).

ОСОБА_6 веде непристойний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, зовсім не займається вихованням своєї дитини ОСОБА_5 Мали місце неодноразові скарги сусідів про постійне пияцтво та невиконання ОСОБА_6 батьківських обов'язків, що підтверджується довідкою-характеристикою Ловинської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.12.2015 №262 (а. с. 9).

Згідно з витягом з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 13.08.2015 №111123 ОСОБА_5 відноситься до категорії дітей з особливими освітніми потребами та потребує навчання та виховання за програмою для дітей дошкільного віку з розумовою відсталістю (а. с. 11).

Згідно з повідомленням Комунального закладу «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» №52 від 15.02.2016 р. ОСОБА_5 перебуває в закладі на підставі заяви матері про тимчасове влаштування на утримання за рахунок держави (а. с. 11).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., виховується в Прилуцькому навчально-реабілітаційному центрі з 18.08.2014 р. на утриманні за рахунок держави на цілодобовій формі виховання, тому що відноситься до категорії дітей з особливими освітніми потребами та потребує комплексної реабілітації в умовах навчально-реабілітаційного центру, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» №49 від 15.02.2016 р. (а. с. 12).

Згідно з актом комісії Комунального закладу «Прилуцький навчально-реабілітаційний центр» №50 від 15.02.2016 мати ОСОБА_5 ОСОБА_6 за час перебування дитини в установі проявила безвідповідальне ставлення до виховання та утримання своєї дитини, відвідала дочку востаннє 13.05.2015 р., після цього більше до дитини не приїздила, не телефонувала, не цікавилася її долею, матеріальної допомоги не надавала (а. с. 13).

29 березня 2016 року Носівською РДА як органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 (а. с. 15).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківськх прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд робить висновок, що вищенаведені обставини повністю підтверджують те, що ОСОБА_6 ухиляється від виховання малолітньої дочки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Установлені в судовому засіданні фактич свідчать про те, що ОСОБА_6 проявляє безвідповідальне ставлення до всестороннього розвитку своєї дочки, її виховання, навчання, стану здоров'я, необхідного лікування, психологічного стану, здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Беручи до уваги все вищевикладене, суд робить висновок, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна.

РІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_6, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 12 квітня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави 551 (двісті сімдесят п'ять) гривень 20 копійок судового збору.

Накласти заборону на відчуження 1/9 частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М. Дикий