Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/358/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 59 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Гансецької І.А., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом. Просили стягнути: з ТДВ «СТДВ»Глобус» інфляційні втрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 27537,50грн., на користь ОСОБА_2 у розмірі 3868,81грн.; з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3974,17грн. інфляційних втрат. Зазначали, що 21.06.2013р. на 27км автодороги Житомир - Чернівці з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, сталася ДТП, внаслідок якої причеп, від'єднавшись від тягача, здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT Clio, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_5 Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015р. з ТДВ «СТДВ «Глобус», в якому була застрахована цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу - причепу КНОТТ, на користь ОСОБА_6 стягнуто 34645,58грн. заподіяної матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_2 - 3090грн. за евакуацію пошкодженого автомобіля, 1400грн. за проведення судової експертизи, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 3000грн. моральної шкоди та 2000грн. витрат на правову допомогу. ТОВ «СТДВ» Глобус» відшкодував матеріальну шкоду лише 26.01.2016р., а ОСОБА_3 вищевказане рішення не виконав.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 - представник ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що з часу скоєння ДТП - 21.06.2013р. по 26.01.2016р. у ТОВ «СТДВ» Глобус» існував перед ОСОБА_1 прострочений борг в розмірі 34645,58грн.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи доведено, що 23 грудня 2015р. набрало законної сили рішення Апеляційного суду Житомирської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ТДВ "СТДВ "Глобус" і ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди, яким позов частково задоволено, стягнуто : з ТДВ "СТДВ "Глобус" на користь ОСОБА_1 34645,58грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_2 - 3090грн. за евакуацію пошкодженого автомобіля, 1400грн витрат за проведення судової експертизи, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 3000 грн. моральної шкоди і 2000грн. витрат на правову допомогу. 26 січня 2016р. ТДВ "СТДВ "Глобус" перерахувало на рахунки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказані кошти. 19 квітня 2016р. державний виконавець Романівського РВДВС ГТУЮ Житомирської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 щодо стягнення боргу, а 27 квітня 2016 року вказане виконавче провадження було закрите у зв'язку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором або законом.

Згідно з правовим висновком, висловленим Верховним Судом України при розгляді справи №6-2759цс15, який згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, при розгляді справ про передбачену ст.625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у т.ч. з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Положення ст.625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини та поширюється на порушення грошового договірного зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Оскільки правовідносини між сторонами виникли у зв'язку із заподіянням шкоди внаслідок ДТП, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх прав виключає можливість застосування до спірних деліктних правовідносин положення ст.625 ЦК України.

Статтею 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентується порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, порядок його виплати, а також відповідальність страховика за прострочення виплати страхового відшкодування.

Правовідносини, що виникли між сторонами після ухвалення судового рішення, яким з відповідачів на користь позивачів стягнуті кошти з приводу виконання судового рішення, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

Правильним є висновок суду першої інстанції, що існують спеціальні норми, які регулюють правовідносини між сторонами.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: