АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/790/78/16 Головуючий 1-ї інстанції Божко В.В.
Справа № 640/3181/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносклад» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Харківської філії ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання іпотечних договорів недійсними, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносклад», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору застави, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техносклад» (надалі ТОВ «Техносклад») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Харківської філії ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» (надалі ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» або ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК»), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (далі - ПН ХМНО ОСОБА_3В.), в якому з урахуванням уточнень просило: 1.визнати недійсним іпотечний договір від 18 травня 2007 року, укладений між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є - ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», та ОСОБА_2 відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, розташовані за адресою: м. Харків вул. Червонопрапорна №5, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №1082, з усіма додатками, договорами про зміну та доповненнями, в т.ч. договору про зміни та доповнення до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1082, від 22 липня 2008року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №3281; договір про зміни та доповнення №1 до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1082, від 14 травня 2009 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №983; 2.визнати недійсним іпотечний договір від 18 травня 2007 року, укладений між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», та ОСОБА_2 в якості майнового поручителя відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, розташовані за адресою: м. Харків вул. Червонопрапорна №5, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №1083, з усіма додатками, договорами про зміни та доповнення, в т.ч. договір про зміни та доповнення до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1083, від 22 липня 2008 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №3282, договір про зміни та доповнення №1 до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1083, від 14 травня 2009 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №984; 3.визнати недійсним іпотечний договір від 18 травня 2007 року укладений між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», та ОСОБА_2 в якості майнового поручителя відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, розташовані адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №1084, з усіма додатками, договорами про зміни та доповнення, в т.ч. договір про зміни та доповнення до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3, 18.05.2007року за реєстровим №1084, від 22 липня 2008року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №3283; договір про зміни та доповнення №1 до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1084, від 14 травня 2009 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №985; 4.визнати недійсним іпотечний договір від 18 травня 2007 року укладений між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», та ОСОБА_2 в якості майнового поручителя відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №1085, з усіма додатками, договорами про зміни та доповнення, в т.ч. договір про зміни та доповнення до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3, 18.05.2007року за реєстровим №1085, від 22 липня 2008року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №3284, договір про зміни та доповнення №1 до іпотечного договору, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_3 18.05.2007року за реєстровим №1085, від 14 травня 2009 року, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим №986; 5.зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» передати ОСОБА_2 всі оригінали документів стосовно об'єкта нерухомості: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5 (договір купівлі-продажу, технічний паспорт, свідоцтво про право власності); 6.зобов'язати ПН ХМНО ОСОБА_3 внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про зняття заборони та виключення запису про іпотеку відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 04.05.2007року між TOB «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_4 був укладений договір позики №04/05-1, згідно якого TOB «ТЕХНОСКЛАД» позичив ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2 200 000,00грн. з датою їх повернення - 01.11.2014року. ОСОБА_4 зобов'язаний був використовувати позику з метою купівлі нежитлового приміщення 1-го поверху «1-24» в літ.«А-6», загальною площею 217,1кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5. 10.05.2007року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Харківське спеціалізоване управління №541» було укладено договір купівлі-продажу зазначеного нежитлового приміщення. 11.05.2007року TOB «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_4 уклали договір застави №04/05-1-3 (надалі договір застави). Договір застави повинен був забезпечити виконання ОСОБА_4 зобов'язань, що виникають з цього договору та додаткових угод до нього. Відповідно до договору застави предметом застави є майнові права, а саме - право володіння та право розпорядження (елементи, які є складовими частинами права власності) на об'єкт нерухомості: нежитлове приміщення 1-го поверху №1-5,7,8,11,15,18,20.25-27 в літ. «А-6», загальною площею 254,6кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5 (зі всіма пов'язаними об'єктами). 01.11.2014року позика TOB «ТЕХНОСКЛАД» повернута не була. На вимогу TOB «ТЕХНОСКЛАД» ОСОБА_4 10.11.2014року повідомив, що через скрутний фінансовий стан немає можливості повернути позику. Крім того, він повідомив про те, що між ним та ВАТ «ВІЕЙБІ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК», укладенні іпотечні договори від 18.05.2007року відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ.«А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5, які посвідченні ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровими №№ 1082, 1083, 1084, 1085. Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_4 не володів майновими правами на вищеназване нерухоме майно, а тому не міг розпоряджатися ними. Також посилається на те, що сторонами при укладанні іпотечних договорів були порушенні вимоги ч.ч. 1, 2, 5 ст.203 ЦК України, інші норми чинного законодавства України та договору застави.

02.04.2015року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1»» звернувся до суду із зустрічним позовом до TOB «ТЕХНОСКЛАД» і ОСОБА_4, в якому просять визнати недійсним договір застави №04/05-1-з від 11.05.2007року та договір про внесення змін до договору застави від 06.06.2008року, укладені між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_4

Заявлені вимоги мотивують тим, що предметом договору застави є майнові права, які не зареєстровані відповідно до чинного законодавства, а саме право володіння (п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження»). Вказують, що право розпорядження, яке є складовою предмету застави в договорі застави і одночасно складовою права власності, законодавець взагалі не виділяє як окреме речове право на нерухоме майно з такого речового права, як право власності, а тому воно не може виступати окремим об'єктом правовідносин. Відповідач ОСОБА_4 має таке речове право - як право власності на нерухоме майно, а тому предметом будь-якого договору обтяження не можуть виступати окремі елементи права власності ОСОБА_4 на це майно (право володіння чи право користування або право розпорядження) окремими об'єктами (предметами) такого правочину. При цьому зазначають, що TOB «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_4 навмисно склали таким чином договір щоб уникнути державної реєстрації обтяження та нотаріального посвідчення правочину. Договір застави суперечить чинному законодавству та не спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки предметом договору застави є елементи речового (майнового) права, які не можуть виступати окремо.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача за первісним позовом TOB «ТЕХНОСКЛАД» - ОСОБА_5 заявлений ними позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнав, вважаючи його безпідставним.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_6 позови не визнав, пояснивши, що ОСОБА_4 укладав іпотечні договори з ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» для забезпечення вимог за кредитними договорами. В свою чергу договір застави, який оскаржує ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК», був укладений ОСОБА_4 з TOB «ТЕХНОСКЛАД» в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики. Вважає, що вказані договори закріплюють реальний характер існуючих правовідносин та не суперечать один одному та нормам чинного законодавства.

Представник відповідача ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» за первісним позовом та його представник за зустрічним позовом - ОСОБА_7 просив задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви, а в позові ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» відмовити, вказуючи на безпідставність цих вимог.

Відповідач ПН ХМНО ОСОБА_3 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року позов ТОВ «Техносклад» задоволено частково.

Визнано недійсними іпотечні договори від 18 травня 2007 року укладені між Відкритим ОСОБА_1 Товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та ОСОБА_2 відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8,11, 15,18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5, посвідчені ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровими №№1082, № 1083, № 1084, № 1085 з усіма додатками, договорами про зміни та доповнення, в тому числі договори про зміни та доповнення до іпотечного договору, посвідчених ПН ХМНО ОСОБА_3 18 травня 2007 року та зареєстровані в реєстрі за №1082, №1083, №1084, №1085 від 22 липня 2008 року; посвідчені ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровими № 3281, №3282, №3284, №3285; договори про зміни та доповнення №1 до іпотечного договору, посвідчені ПН ХМНО ОСОБА_3 18 травня 2007 року, за реєстровими №1082, №1083, №1084, №1085 від 14 травня 2009 року, посвідчені ПН ХМНО ОСОБА_3 за реєстровими №983, №984, №985, №986.

Зобов'язано ПН ХМНО ОСОБА_3 внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про зняття заборони та виключення запису про іпотеку відносно нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 254,6кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5, які були предметом зазначених іпотечних договорів.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ПАТ «ВІЕИБІ БАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» відмовити, а їх зустрічний позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Задовольняючи позов ТОВ «Техносклад» та визнаючи недійсним спірні договори іпотеки та доповнення до них, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не вправі був їх укладати без згоди ТОВ «Техносклад», оскільки нерухоме майно вже знаходилось в заставі.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх без зясування всіх обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

Так, відповідно до положень ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України умовами обґрунтованості рішення є повне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, та відповідність висновків суду, викладеним у рішенні, обставинам справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних дій.

Судовим розглядом встановлено, що 04.05.2007року між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір позики №04/05-1 на суму 2 200 000,00грн. Згідно розписки від 04.05.2007року ОСОБА_2 отримав від позикодавця ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» (в особі директора товариства ОСОБА_8М.) готівкою грошові кошти у вищевказаній сумі (том 1 а.с.10-12, 14).

У пункті 5.1. договору позики сторони визначили, що позичальник зобовязується використати позику з метою купівлі нежитлового приміщення 1-го поверху №1-24 в літ.«А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5, шляхом укладання договору купівлі-продажу з ЗАТ «Харківське спеціалізоване управління №541».

Згідно п.6.1 договору позики виконання зобовязань за цим договором забезпечується шляхом укладання між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та громадянином ОСОБА_2 договору застави майнових прав, а саме - право володіння та право розпорядження (елементи, які є складовими частинами права власності) на обєкт нерухомості: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5.

Відповідно до 6.2. договору сторони зобовязалися укласти та підписати договір застави та акт прийому-передачі майнових прав, протягом 2-х днів з моменту укладання між ОСОБА_2 та ЗАТ «Харківське спеціалізоване управління №541» договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

10 травня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Харківське спеціалізоване управління №541» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №№1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5.

11 травня 2007 року між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» і ОСОБА_2 був укладений договір застави №04/05-1-з. У п.п. 1.2 договору зазначено, що предметом застави за цим договором є майнові права, а саме право володіння та право розпорядження (елементи, які є складовими частинами права власності) на обєкт нерухомості нежитлові приміщення 1-го поверху №№1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5 (том 1 а.с.15-19).

Статтею 572 ЦК України визначено поняття застави. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.

Також, ст.210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Оскільки предметом договору застави, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Техносклад», є нерухоме майно нежитлові приміщення, тому цей договір підлягав нотаріальному посвідченню, але цих вимог закону вказаними сторонами не було дотримано.

15 травня 2007 року ОСОБА_2 звертається письмово до ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» з проханням про надання йому дозволу на укладання з ВАТ Всеукраїнський акціонерний банк» іпотечного договору відносно нежилого приміщення 1-го поверху №№1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5, та отримує відповідь про неможливість надання згоди з посиланням на те, що зобовязання за договором позики не виконані (а.с. том 1 а.с. 23-24).

Також матеріали справи свідчать, що 18 травня 2007 року ОСОБА_2 уклав з ВАТ «ВіЕйБі Банк» 4 (чотири) кредитні договори за №191 №192, №193, №194, отримавши по кожному з цих договорів в позику кредитні кошти - по 100 000,00дол. США (на загальну суму 400 000,00дол. США). З метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитних договорів №№191-194, а саме сплата тіла кредиту, процентів та інших кредитних сум, 18 травня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено 4 (чотири) іпотечні договори, які посвідчені ПН ХНМЕО ОСОБА_3 і мають відповідну державну реєстрацію, а також містять істотні умови, що передбачені ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку». Згідно іпотечних договорів ОСОБА_1 прийняв в іпотеку нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №№1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 217,1кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5 (том 1 а.с. 27-36, 38-41, 44-47, 50-54).

Відповідно до положень ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у заставодавця або третьої особи.

Згідно абз. 3 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно витягу з Державного реєстру іпотек, іпотечні договори від 18.05.2007року, що укладались між ОСОБА_2 та ВАТ «ВіЕйБі Банк», внесені до цього реєстру обтяжень. Інших обтяжень на вказані нежитлові приміщення не існувало.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2008 року був задоволений позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на самовільно реконструйовані приміщення. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові офісні приміщення першого поверху з влаштування прибудови №№1-5,7,8,11,15,18,20,25-27 в літ. «А-6», загальною площею 254,6кв.м, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Червонопрапорна, будинок 5.

Вищеназване рішення місцевого суду стало підставою для укладання 06.06.2008року між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2 договору про внесення змін до договору позики №04/05-1 від 04.05.2007року, до договору застави №4/05-1-з від 11.05.2007року, та укладання 22.07.2008року між ОСОБА_2 і ВАТ «ВіЕйБі Банк» 4-х договорів про зміни та доповнення до іпотечних договорів від 18.05.2007року (том 1 а.с. 13, 20, 34, 42, 47- зворотня сторона аркуша, 53- зворотня сторона аркуша).

У ст. 190 ЦК України визначено, що є майном. Так, згідно ч.ч.1 та 2 цієї статті майном, як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визначаються речовими правами.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено перелік речових прав та обтяжень на нерухоме майно, які підлягають обов'язковій державній реєстрації, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіції); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

В договорі застави, укладеного між ТОВ Техносклад та ОСОБА_2, предметом застави є майнові права, які не зареєстровані відповідно до чинного законодавства, в тому числі право володіння (п.2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Право розпорядження, яке є складовою предмету застави в договорі застави, і одночасно складовою права власності (згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України), законодавець взагалі не виділяє, як окреме речове право на нерухоме майно з такого речового права, як права власності, а тому воно не може виступати окремим обєктом правовідносин.

ОСОБА_2 має таке речове право (майнове право), як право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №№1-5, 7, 8, 11, 15, 18, 20, 25-27 в літ. «А-6», загальною площею 254,6кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Червонопрапорна №5. Отже, предметом будь-якого договору обтяження не можуть виступати елементи права власності ОСОБА_2 на це майно (право володіння чи право користування або право розпорядження) окремими обєктами (предметами) такого правочину.

Вирішуючи спір, суд не врахував те, що законодавець чітко розділив різні речові права (майнові права) з поміж інших і які підлягають обовязковій державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України, ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, в будь-якому випадку договір застави, укладений між ТОВ Техносклад та ОСОБА_2, на підставі якого суд скасував договори іпотеки, укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2, підлягав державній реєстрації, оскільки обтяжувались, як зазначили в договорі застави ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2, майнові права (право володіння та право розпорядження), але незважаючи на вимоги закону такої реєстрації цей правочин не мав.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 ст.220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

В даному випадку договір застави, укладений між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2, суперечить чинному законодавству, оскільки не посвідчений нотаріально, не має державної реєстрації та не спрямований на реальне настання правових наслідків, т.я. предметом договору застави є елементи речового (майнового) права, які не можуть виступати окремо при такому виді їх державної реєстрації - право власності на нерухоме майно. ТОВ Техносклад не зможе одержати задоволення за рахунок елементів права власності, а саме на підставі права володіння та права розпорядження, вони є лише складовою речового (майнового) права - права власності, а тому обтяжуватись має саме обєкт такого права - нерухомість.

З урахуванням викладеного, договір застави №04/05-1-3 від 11.05.2007року та договір від 06.06.2008року про внесення змін цього договору застави між ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2 є недійсними, оскільки укладені з недодержанням вищенаведених вимог закону. Підстав для визнання недійсними іпотечних договорів немає.

Згідно п.п.3),4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1 п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСКЛАД», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору застави задовольнити.

Визнати договір застави №04/05-1-з від 11.05.2007року та від 06.06.2008року договір про внесення змін до договору застави №04/05-1-з від 11.05.2007року, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСКЛАД» та ОСОБА_2 недійсними.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСКЛАД» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Харківської філії ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання іпотечних договорів недійсними відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді