Справа № 2-3455/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь 49 000 грн. страхового відшкодування, 5 788, 71 грн. пені, 394, 68 грн. 3% річних та 784, 00 грн. інфляційних витрат, а всього - 55 967, 39 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 12 серпня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль Субару, д.н. НОМЕР_1. ДТП сталася з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, проте у визначений законодавством строк страхового відшкодування не отримав, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Просив також стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні витрати за 98 днів, на які відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до суду надійшли заперечення на позов, в яких він пояснив, що відповідач не визнає позов в частині позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, просив в цій частині відмовити у задоволенні позову і розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року о 17 годині 00 хвилин по автошляху Дніпродзержинськ-Лобойківка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Субару, д.н. НОМЕР_1, що належав ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_4

Зазначені обставини підтверджуються даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.21), довідки (а.с. 22), постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 17 вересня 2015 року (а.с. 23), якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

14 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся з заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, як потерпілий, до АТ «УОСК» (а.с. а.с. 26-27), а 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 подала до АТ «УОСК» заяву про страхове відшкодування (а.с. 28).

19 листопада 2015 року АТ «УОСК» повідомило позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 000, 00 грн. (а.с. а.с. 29-30), однак страхового відшкодування не виплатило.

З даних позовної заяви вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в АТ «УОСК» згідно полісу №АІ/4156631 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно ч.1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позовні вимоги, у межах заявлених позивачем вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. та пені за безпідставне прострочення відповідачем виплати страхового відшкодування у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 98 днів, згідно з розрахунком позивача (а.с. 8), у розмірі 5 788, 71 грн. представник відповідача визнав.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, статтею 992 ЦК України визначено, що у разі неслати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути також три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, згідно з наданим позивачем розрахунком, у межах заявлених позивачем вимог (а.с. 8), у розмірі 394,68 грн. та 784, 00 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 55 967, 39 грн. (49 000, 00 грн. + 5 788, 71 грн. + 394,68 грн. + 784, 00 грн.).

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 559,67 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 61, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 629, 988, 990, 992 ЦК України, ст.ст. 9, 16, 20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 36.2, 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 55 967 (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 39 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь держави 559 (п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 67 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн