Справа № 348/991/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1422/2016
Головуючий у 1 інстанції Безбородько В.А.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів Девляшевського В.А., Васильковського В.М.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, представника відповідача ВДВС Поповича С.М., відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 про визнання недійсними протоколу №80027 від 12.05.2015 року про проведення електронних торгів з реалізації незавершеного торгового комплексу, акту державного виконавця від 19.05.2015 року про реалізацію незавершеного торгового комплексу, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на власника ОСОБА_4, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Надвірнянського районного суду від 12 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного суду від 12 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 про визнання недійсними протоколу №80027 від 12.05.2015 року про проведення електронних торгів з реалізації незавершеного торгового комплексу, акту державного виконавця від 19.05.2015 року про реалізацію незавершеного торгового комплексу, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на власника ОСОБА_4

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції помилково виходив з того, що звіт про оцінку майна був підписаний 21.11.2014 року, у зв'язку з чим на момент проведення електронних торгів строк його дії не минув. При цьому судом не враховано, що висновок про вартість майна є складовою частиною звіту про оцінку майна. Згідно пояснень представника відділу ДВС та підтверджується матеріалами справи, висновок про вартість майна суб'єкт оціночної діяльності надав державному виконавцю 05.11.2015 року. 07.11.2015 року державний виконавець у відповідності до вимог ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» повідомив його про результати визначення оцінки майна. З наведеного слідує, що звіт про оцінку майна був підписаний суб'єктом оціночної діяльності не в день його складання, а 05.11.2015 року, у зв'язку з чим на час проведення електронних торгів шестимісячний строк його дії сплив. Таким чином, ціна предмету договору купівлі-продажу, як його істотна умова, не відповідала дійсності, що є підставою для визнання торгів недійсними.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, просив їх відхилити. Рішення суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник також заперечили доводи апеляційної скарги. Просили апеляційну скаргу відхилити.

Представник відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 в користь фізичних та юридичних осіб заборгованості на загальну суму 536 662,60 грн.

Також судом встановлено, що у відповідності до ст.ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження» на примусове виконання зведеного виконавчого провадження було описано та арештовано майно боржника, та проведено експертну оцінку арештованого майна.

30.10.2012 року заступником начальника відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції Поповичем С.М. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 195 в т. 1).

05.11.2014 року позивачу було надіслано листа, яким його повідомлено про те, що експертна оцінка його майна становить 502 713 грн. (а.с. 6 в т. 1).

17.11.2015 року ОСОБА_6 подав відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції заперечення проти результатів оцінки майна, на що 19.11.2014 року йому було надіслано повідомлення про необхідність оплатити витрати пов'язані з рецензуванням звіту та попереджено, що в разі не авансування витрат, пов'язаних із рецензуванням звіту, описане та арештоване майно буде передано на реалізацію за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності (а.с. 7-8, 80 в т. 1).

Оскільки ОСОБА_6 не було здійснено оплату витрат пов'язаних із рецензуванням звіту, то 03.04.2015 року відділом ДВС Надвірнянського районного управління юстиції було направлено Головному управлінню юстиції в Івано-Франківській області заявку на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем з переліком документів для передачі на конкурсній основі описаного й арештованого майна спеціалізованій організації для подальшої реалізації (а.с. 82, 83 в т. 1).

12.05.2015 року відбулися електронні торги по реалізації майна боржника, які оформлені протоколом №80027 проведення електронних торгів (а.с. 9-10 в т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що від дня підписання звіту про оцінку майна до проведення торгів не пройшло шість місяців, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Колегія суддів з висновком суду погоджується з таких підстав.

Примусова реалізація майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 та іншими нормативно-правовими актами. Правовідносини з проведення електронних торгів (прилюдних торгів, що здійснюються в електронній формі) регулюються Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України, згідно з п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами 2, 3 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених норм, слідує, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та є підставою для визнання таких торгів недійсними.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04 березня 2015 року у справі №6-18цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі №6-42цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт №204 про незалежну оцінку вартості частини незавершеного будівництвом торгового комплексу, а саме: приміщень №2, №3, №6, №7 та 1/2 частки №1 підписаний суб'єктом оціночної діяльності - підприємцем ОСОБА_7 21.11.2014 року (а.с. 187-194 в т. 1). Електронні торги ж відбулися 12.05.2015 року, що підтверджується протоколом №80027 проведення електронних торгів (а.с. 9-10 в т. 1), тобто до закінчення шестимісячного терміну з дня підписання звіту.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції вірно виходив з того, що від дня підписання звіту про оцінку майна до проведення торгів не пройшло шість місяців, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Доводи апелянта про те, що дата підписання звіту №204 про незалежну оцінку вартості частини незвершеного будівництвом торгового комплексу по вул. Грушевського,7ж в м. Надвірна, яка зазначена на звіті (копія на а.с. 187 в т. 1) 21.11.2014 року не відповідає дійсності, оскільки висновок експерта про вартість майна зроблений станом на 05.11.2014 року (копія на а.с. 187 в т. 1) і саме цього ж числа заступником начальника ВДВС позивачу було надіслано листа, яким його повідомлено про те, що експертна оцінка його майна становить 502 713 грн., не підтверджені належними доказами, а ґрунтуються на припущеннях, що не узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Крім того, доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і їм дана оцінка з урахуванням встановлених обставин справи та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Девляшевський В.А.

Васильковський В.М.