Справа № 750/8730/15-ц Провадження № 22-ц/795/1269/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильну оцінку судом наданих доказів. Позивач наполягає, що нарахування заборгованості відповідачеві ОСОБА_7 здійснювалось відповідно до вимог нормативних актів, що регулюють відносини у сфері теплопостачання і якими визначено обовязок споживачів оплачувати вартість опалення місць загального користування у будинку.

У судовому засідання представники позивача підтримали апеляційну скаргу. Відповідач скаргу не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з такого.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 і споживачем послуг з теплопостачання, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Оплату за надані послуги в 2010-2013 роках відповідач здійснювала у встановлені строки в межах нарахованих сум відповідно до квитанцій, виданих надавачем послуг. Вимога про стягнення заборгованості до відповідача заявлена за період з 01 жовтня 2010 року по 31 липня 2013 року (а.с. 5), а з розрахунку заборгованості вбачається, що вперше борг у сумі 672,16 грн. позивачем зазначено у червні 2013 року ( а.с. 6).

Будинок 155 по проспекту Перемоги в місті Чернігові обладнано загальнобудинковим лічильником теплової енергії, а більшість квартир в будинку в обладнані квартирними лічильниками, зокрема і квартира відповідача. На споживачів квартири № 53 вказаного будинку, яка не була обладнана засобом обліку теплової енергії, за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року позивачем була нарахована заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 53929 грн. 71 коп. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2013 року встановлено, що нарахування плати за послуги з теплопостачання мешканцям АДРЕСА_2, в якій відсутні індивідуальні прилади обліку, за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року було завищеним, в звязку з чим розмір заборгованості по оплаті за теплопостачання, стягнутої рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 листопада 2012 року, зменшено з 53569 грн. 64 коп. до 7275 грн. 87 коп. В звязку з перерахунком заборгованості по квартирі №53 в сторону зменшення надавачем послуг було зроблено донарахування оплати за фактично використану теплову енергію за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року в межах показників загальнобудинкового лічильника іншим мешканцям будинку №155 по пр-ту Перемоги м.Чернігова, у тому числі відповідачу у цій справі ОСОБА_7

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобовязаний дотримуватися положень ОСОБА_4 розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359, а при відмові суду у стягненні заборгованості з оплати послуг з певних осіб перерозподіл цієї заборгованості на інших мешканців будинку не відповідає вимогам чинного законодавства.

Висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і вимогам закону. Так, судом правильно застосовані норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Нараховуючи оплату за опалення місць загального користування, відповідач керувався п.2.1.3 ОСОБА_4, згідно з якою, якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального, але передбачено теплолічильники у кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування з урахуванням втрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень. Однак, вказаний пункт ОСОБА_4 не може бути застосований, оскільки мова іде про випадки відключення квартир від опалення, а не встановлення індивідуальних лічильників теплової енергії ( п. 28 Правил). Інші витрати тепла на опалення місць загального користування визначаються за формулою, передбаченою п. 2.2.1 ОСОБА_4 (витрати теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, яка виставляється до сплати споживачами кожного окремого помешкання будинку, споживачами нежитлових приміщень, які користуються місцями загального користування).

Доводи апеляційної скарги про те, що сума заборгованості за опалення місць загального користування у звязку з перерахунком, як вважає позивач, на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2013 року, є однаковою незалежно від того, який пункт ОСОБА_4 застосовується, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, бо застосовуватись має саме те положення нормативного акту, яке підлягає застосуванню у даному випадку. Враховуючи наведені вище обставини та приписи нормативних актів, застосованих судом першої інстанції, а також період, за який позивачем заявлені вимоги, не можуть бути враховані як підстава для скасування рішення і посилання позивача на рішення апеляційного суду від 28 січня 2014 року.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: