Справа №2/489/598/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (далі - Банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 57276,29 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

В судове засіданні представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, погодження на заочний розгляд справи.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

30 серпня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2МО/2010 р., згідно якого їй був наданий кредит в сумі 36734,00 грн. строком до 21 серпня 2012 р. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30 % річних. Позичальник зобовязався погашати кредит та нараховані проценти (п.п.2.2.2, 2.2.3). Розділом 6 визначена відповідальність позичальника, зокрема сплата пені в розмірі 0,2 % облікової ставки НБУ, а також штраф в розмірі 1000,00 грн. +5 % від суми заборгованості по договору.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань по кредитною договору, між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені договори поруки від 30 серпня 2010 року.

Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів.

Статтею 554 ЦК визначено, що при порушені боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2012 року, з відповідачів стягнуто в солідарному порядку заборгованість за зазначеним кредитним договором, а саме: 30096,72 грн. заборгованості за кредитом, 5703,05 грн. заборгованості за процентами, 772,13 грн. пені, 1000 грн. штрафу, а всього 37571,90 грн. (а.с. 5).

Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 01 жовтня 2015 р. загальна заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 57276,29 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту 91168,37 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9251,66 грн., пеня 52319,99 грн.

Від даної суми позивач віднімає суму 37571,90 грн., яка була задоволена рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2012 року, різниця становить 53596,47 грн., а додає суму штрафів: штраф 1000 грн. (фіксована складова), штраф 2679,82 грн. (процентна складова) (а.с. 5-7).

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Дана правова позиція вбачається з постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015р. по справі № 1206цс15.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту та процентам за користування ним, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, на суму 57276,29 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати в рівних частинах, по 406 грн. з кожного.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2010 року в сумі: 57276,29 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір по 406 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.Г. Губницький