Справа №: 343/210/16-ц
Провадження №: 2/0343/192/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право коритсування житловим приміщенням, а саме квартирою № 96 в буд. № 12 по вул. Чорновола в м. Долина Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.01.2007 року вона являється власницею квартири № 96, що знаходиться за адресою: м. Долина, вул. Чорновола, 12.

26 грудня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого вона здала відповідачу в найм кімнату в будинку № 12, який знаходиться в м. Долина по вул. Чорновола, і належить їй на праві особистої власності. Після укладення договору відповідач був офіційно зареєстрований у її квартирі. Кімната здавалася в найм терміном на 1 рік з 26 грудня 2011 року по 26 грудня 2012 року. Після укладення договору відповідач у даній квартирі ніколи не проживав, хоча був зареєстрованим. Фактичне місце його перебування чи проживання їй ніколи не було відомо і не відомо зараз. Зареєструвати його у квартирі попросили її знайомі, так як він без реєстрації в м. Долина не міг влаштуватись на роботу. Як їй стало відомо пізніше відповідач відбував покарання у місцях позбавлення волі. Після закінчення терміну дії договору останній не звернувся до компетентного органу з метою зняття з реєстрації місця проживання, тому до сьогоднішнього дня залишається зареєстрованим у її квартирі. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує її права як власника, а також створює певні незручності, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

Представник позивачки в судовому засiданнi уточнив позовні вимоги, просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право коритсування житловим приміщенням, а саме квартирою № 96 в буд. № 12 по вул. Чорновола в м. Долина Івано-Франківської області, та зняти його з вищевказаного місця реєстрації. Також пояснив, що відповідач у квартирі позивачки був зареєстрований формально, так як приписка необхідна йому була для влаштування на роботу, однак фактично жодного дня у квартирі ОСОБА_2 непроживав. Після закінчення дії договору оренди 26 грудня 2012 року позивачка неодноразово зверталася в ЖЕК та ВГІРФО, щоб ОСОБА_3 зняли з реєстрації, однак їй відмовляли, мотивуючи це тим, що це можна зробити тільки з участю ОСОБА_3, а у разі його відсутності за рішенням суду. На даний час позивачці взагалі не відомо, де знаходиться відповідач, оскільки жодних контактів з ним не має. Враховуючи вказане, просив позов задоволити, понесені судові витрати залишити за позивачкою.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою, вказаною в адресній довідці за № 14/242 від 09.02.2016 року, та опублікування оголошення у газеті "Галичина".

Враховуючи, що відповідач був повідомлений про час, день та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з"явився, не вказав причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослiдивши та оцiнивши здобутi та перевiренi в судовому засiданнi докази в їх сукупностi, вважає, що даний позов пiдлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, а також положеннями Цивільного кодексу України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися i розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших ociб.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Про те, що позивачці належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 Iвано-Франкiвської областi свідчать копія свідоцтва про право власності від 25 січня 2007 року (а.с. 6) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16115265 від 01.10.2007 року (а.с. 7).

Згідно ст. 158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно копії договору 139 найму житлового приміщення від 26 грудня 2011 року ОСОБА_2 здала ОСОБА_3 в найм кімнату, житловою площею 30,5 кв.м, в будинку, який знаходиться в м. Долина по вул. Чорновола, і належить їй на праві особистої власності. Кімната здавалася в найм терміном на 1 рік з 26 грудня 2011 року по 26 грудня 2012 року (а.с. 10).

Як вбачається з копії будинкової книги буд. № 12 кв. 96 по вул. Чорновола в м. Долина, розпочатої 01 жовтня 2008 року, ОСОБА_3 тимчасово зареєстрований за вказаною адресою 28.12.2011 року (а.с. 11-13).

Статтею 163 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Той факт, що ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 01 лютого 2016 року, складеним депутатом Долинської міської ради з участю сусідів (а.с. 27).

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється (серед іншого) на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право відповідача на користування жилим будинком виникло 26 грудня 2011 року на підставі вищеописаного договору найму та припинилося 26 грудня 2012 року, як через закінчення строку дії договору найму, так і через відсутність відповідача у найманому житлі більше шести місяців. Позивачка є власником квартири АДРЕСА_2. У її житлі зареєстрований ОСОБА_3, але фактично там не проживав та не проживає, внаслідок чого на неї нараховуються комунальні платежі, які ОСОБА_2, як власник квартири, вимушена сплачувати, чим останній чиняться перешкоди в користуванні власністю.

Враховуючи вищевказане, позов підлягає до задоволення.

На підсті викладеного, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 25, 405 Цивільного кодексу України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 226, 228 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 96 в будинку № 12 по вул. Чорновола в м. Долина Івано-Франківської області та зняти його з реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Зміст повного рішення суду виготовлено 23.03.2016 року.