Номер провадження: 22-ц/785/6314/16
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

Парапана В.Ф.

суддів: Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 жовтня 2010 року, позов ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" задоволено. Суд стягнув солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 907, 52 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 110 989, 23 грн., та судові витрати в сумі 1 139 грн. (а.с. 64-65, 96-99).

02 лютого 2016 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, яке обґрунтовано тим, що 14 грудня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-246/10 про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" грошових коштів в розмірі 112129,12 грн. Під час ліквідації Банку при інвентаризації уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кредитних справ було виявлено оригінал виконавчого листа №2-246/10 від 14 грудня 2010 року та встановлено, заборгованість боржника ОСОБА_2 перед банком не погашена, тому виконавчий лист підлягає подальшому примусовому виконанню. Причинами порушення строку для пред'явлення до виконання є значна зміна кадрів, скорочення штату працівників, пересилання кредитної справи з регіональної дирекції до головного офісу, неефективність управління колишнього керівництва та них кий рівень контролю по роботі з повернення кредитної заборгованості, в тому числі контролю виконання судових рішення органами державної виконавчої служби. Враховуючи, що ці причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії, банк просив суд задовольнити цю заяву (а.с. 104-105).

Ухвалою суду першої інстанції заяву Банку про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання задоволено. Суд поновив ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" строк на пред'явлення виконавчих документів щодо стягнення коштів з боржників ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які були видані по справі №2-246/10 (а.с. 119-120).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви Банку про поновлення строку на пред'явлення виконавчих документів для виконання, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною й необґрунтованою, а саме, судом не враховано, що Банк отримав виконавчі листи у суді 21 грудня 2010 року й пропустив строк без поважних причин, виконавчий лист про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 находився на виконанні державної виконавчої служби й згідно постанови державного виконавця від 31 грудня 2015 року повернутий стягувача з підстав п.7ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 172-174).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, його пояснення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріли виконавчого провадження, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника боржника підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчі листи Банку 21 грудня 2010 року про що свідчить розписка Банку (а.с. 102).

Задовольняючи заяву Банку про поновлення строку на пред'явлення виконавчих документів для виконання, суд першої інстанції виходив з того, що причини порушення строку для пред'явлення до виконання значна зміна кадрів, скорочення штату працівників, пересилання кредитної справи з регіональної дирекції до головного офісу, неефективність управління колишнього керівництва та них кий рівень контролю по роботі з повернення кредитної заборгованості, в тому числі контролю виконання судових рішення органами державної виконавчої служби є поважними.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наведеного.

Виконавчі документи повинні бути пред'явлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 606-ХІV державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 606-ХІV стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК України.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

Тобто виключним суб'єктом звернення до суду з цього питання є стягувач.

Згідно із ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Закон не визначає переліку причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, які є поважними, тому питання про поважність таких причин вирішується в кожному конкретному випадку із урахуванням обставин справи та доказів, що свідчать про неможливість подачі виконавчих листі до виконання протягом визначеного законом строку в зв'язку з наявністю об'єктивних перешкод для звернення до суду; при цьому суб'єктивні причини та особисті мотиви позивача самі по собі не можуть вважатися перешкодами для звернення до суду.

Однак суд першої інстанції визнав причини пропуску строку без врахування обставин справи та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отже, повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання повинні здійснюватися відповідно до статей 74-76 ЦПК України.

Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не повідомлялися про розгляд справи 22 лютого 2016 року, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції передчасно вирішив вказане процесуальне питання, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

М.М. Драгомерецький