АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/560/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 Бурлака М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Храпка В. Д.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу директора фермерського господарства «Миколай-1» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року по справі за позовом фермерського господарства «Миколай-1» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та стягнення збитків (упущеної вигоди),

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року фермерське господарство «Миколай-1» звернулось до Монастирищенського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та стягнення збитків (упущеної вигоди).

Свої вимоги мотивувало тим, що 22 березня 2007 року між ФГ «Миколай-1» та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,5 га, яка знаходиться у с. Петрівка, Монастирищенського районну, Черкаської області, строком на 10 років.

Також 22 березня 2007 року між ФГ «Миколай-1» та ОСОБА_8 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,55 га, яка знаходиться у с. Петрівка, Монастирищенського районну, Черкаської області, строком на 10 років.

Позивач зазначає, що весною 2014 року ОСОБА_6 у змові з орендодавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_8, почав сіяти сою на земельних ділянках, які ФГ «Миколай-1» орендує, при цьому не попередивши про це ФГ «Миколай-1». Почати посів сої ФГ «Миколай-1» не вдалось через перешкоджання ОСОБА_6

11 жовтня 2014 року ОСОБА_6 у змові з орендодавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 почав збирати на даних земельних ділянках врожай сої.

Факт використання відповідачами земельних ділянок, які знаходяться в оренді ФГ «Миколай-1» підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 10 серпня 2015 року.

ФГ «Миколай -1» вказує, що даними діями ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 фермерському господарству нанесені збитки у вигляді упущеної вигоди у 2014 році в загальному розмірі 98 945,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, ФГ «Миколай-1» звернулось за їх захистом до Монастирищенського районного суду Черкаської області та просило постановити судове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні фермерським господарством земельною ділянкою (паю) площею 2,55 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 і знаходиться за адресою: с. Петрівка, Монастирищенського району, Черкаської області.

Зобов'язати ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні іншою земельною ділянкою (паю) площею 2,55 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 і знаходиться за адресою: с. Петрівка, Монастирищенського району, Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 збитки у вигляді упущеної вигоди на користь ФГ «Миколай-1» в загальній сумі 98 945,00 грн., а також стягнути із відповідачів на користь ФГ «Миколай-1» понесені по справі судові витрати, в тому числі витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 4870,00 грн.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року в задоволенні позову ФГ «Миколай -1» - відмовлено.

В апеляційній скарзі директор ФГ «Миколай-1», вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення виниклого між сторонами спору по суті, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ФГ «Миколай-1» задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга фермерського господарства «Миколай-1» підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції до скасування в частині відмови в задоволенні позовних вимог ФГ «Миколай-1» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 із ухваленням в цій частині нового рішення, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФГ «Миколай-1» в цілому, посилаючись на недоведеність заявлених позивачем вимог та відсутність по справі об'єктивних доказів створення відповідачами реальних перешкод щодо доступу позивача до орендованих фермерським господарством «Миколай-1» земельних ділянок, власниками яких є ОСОБА_8, ОСОБА_7

Проте, повністю із такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи із наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 22 березня 2007 року між фермерським господарством «Миколай-1» та відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8 були укладені договори оренди належних відповідачам на праві приватної власності земельних ділянок площею відповідно 2,5 га та 2,55 га, розташованих на території с. Петрівка Монастирищенського району Черкаської області, строком на 10 років.

Вказані договори оренди зареєстровані у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Вказані договори оренди землі, які укладені на строк до 2017 року, є чинними, не визнані недійсними та не розірвані в передбаченому законом порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Договори оренди землі від 22.03.2007 року, укладені між ФГ «Миколай-1» та ОСОБА_8, ОСОБА_7 не розірвані, що підтверджується рішеннями судів, які набрали чинності в передбаченому законом порядку і згідно яких в задоволенні позовних вимог орендодавців ОСОБА_7 до ФГ «Миколай-1» про розірвання договорів оренди землі - повністю відмовлено.

Право оренди землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно вимог статті 95 ЗК України та статті 25 ЗУ «Про оренду землі» землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі і мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Згідно п.п. 30 договорів оренди земельних ділянок, укладених між сторонами по справі, « орендар має право самостійно господарювати на землі із дотриманням вимог договору».

Оскільки відповідачами по даній справі, всупереч умовам укладених між ними та ФГ «Миколай -1» договорів оренди землі, були вчинені дії щодо самовільного здійснення на орендованих фермерським господарством земельних ділянках комплексу польових робіт по посіву, вирощуванню сої, пшениці, що вже само по собі є прямим порушенням прав фермерського господарства як землекористувача орендованих земельних ділянок, у зв'язку із чим колегія суддів приходить до висновку про те, що посилання суду першої інстанції про відсутність об'єктивних доказів перешкоджання із боку відповідачів фермерському господарству «Миколай -1» в здійсненні прав орендаря є неаргументованим.

Згідно вимог ч.2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно із вимогами статті 152 ЗК України землекористувач, зокрема, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою, а також відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до вимог ч.2 статті 27 ЗУ «Про оренду землі» орендар має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування.

Виходячи із вимог ч.1 статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі або землекористувачу без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

При вирішенні спору в цій частині суд першої інстанції на вищезазначені вимоги закону не звернув належної уваги, що призвело до винесення рішення, яке не може залишатися в законній силі, як постановлене із порушенням вимог закону, у зв'язку із чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ФГ «Миколай-1» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Є необґрунтованими посилання ФГ «Миколай -1» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки такі посилання спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Таким чином у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

За таких обставин, наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обов'язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони фермерського господарства «Миколай-1» на адресу суду не було надано об'єктивних, переконливих доказів спричинення йому внаслідок дій відповідачів збитків у вигляді упущеної вигоди, відсутній об'єктивний розрахунок таких збитків, як і посилання на реальність отримання фермерським господарством за звичайних обставин доходів саме на суму 98 945 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Миколай-1» - задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року по справі за позовом фермерського господарства «Миколай-1» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та стягнення збитків (упущеної вигоди) - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог фермерського господарства «Миколай-1» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і знаходяться за адресою: с. Петрівка, Монастирищенського району, Черкаської області.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги фермерського господарства «Миколай-1» - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні фермерським господарством «Миколай -1» земельними ділянками відповідно площею 2,55 га та 2,5 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і які знаходяться за адресою: с. Петрівка, Монастирищенського району, Черкаської області.

В решті рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :