Справа № 760/7940/16-ц
№2/760/3929/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

при секретарі Беро В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в квітні 2016 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та суперечки, втратили почуття кохання та поваги одне до одного, з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем виникали сварки з побутових питань, відповідач матеріально не утримував сім»ю. З лютого 2016 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем.

Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.03.2003 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони з лютого 2016 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_3. У судовому засіданні позивач висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,2 грн.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.03.2003 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 288) розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І. Кушнір