АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1261/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/212/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника ПАТ КБ

"Приватбанк" Кивелюк Є.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Посилалось на те, що відповідач відповідно до договору від 22 травня 2012 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, і допустив заборгованість, яка станом на 31 липня 2015 року становить 7051,21 грн. і яка складається за наступного:

327,76 грн. - заборгованість за кредитом;

3331,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

2580,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

311,96 грн. - штраф (процентна складова);

Рішенням Бережанського районного суду від 06 листопада 2015 року вирішено:

"В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити за недоведеністю позовних вимог."

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення Бережанського районного суду від 06 листопада 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оціни доказам у справі, які підтверджують укладення з відповідачем кредитного договору та суму заборгованості по даному договору.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач на надав докази укладення сторонами кредитного договору від 22 травня 2012 року, у зв'язку з чим визнав позовні вимоги недоведеними.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору без номеру, від 22 травня 2012 року, позивач надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, анкету-заяву ОСОБА_3 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк" та витяги з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк".

Надані докази є суперечливими, а тому не можуть бути безспірними в доведені факту укладення сторонами спірного кредитного договору.

Так, згідно наданої анкети-заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона складена ним 23 травня 2012 року на кредитний ліміт за платіжною карткою КРЕДИТКА Універсальна/Gold у розмірі 3000 грн.

Проте, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що розрахунок проведено за договором від 22 травня 2012 року, тіло кредиту у 2012 року станом на 23 травня становило 105 грн, на 24 травня - 315 грн, на 28 травня - 420 грн., з 31травня по 06 вересня - 500,00 грн. Сума погашення за наданим кредитом 06 вересня 2012 року становила 210 грн, і сальдо заборгованості з цього числа по 31 липня 2015 року становило 327 грн.

Таким чином, вказані документи відрізняється як у даті укладення договору, так і у сумі наданого кредиту.

Доказів про те, що відповідачу ОСОБА_3 відповідно до поданої анкети-заяви була видана кредитна картка Універсальна/Gold із встановленням відповідно ліміту на неї та зазначенням строку дії картки, позивачем не надано.

Окрім того, у позовній заяві вказано, що відповідач отримав кредит на суму 300 грн., що суперечить наданому розрахунку та жодним доказом не підтверджено.

В матеріалах справи є інший розрахунок із зазначенням дати договору від 23 травня 2012 року, який в окремих показниках відмінний від попереднього розрахунку. (а.с. 60)

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що до спірних правовідносин слід застосувати розрахунок від 22 травня 2012 року, долучений до позовної заяви (а.с. 5)

Отже, суду не було надано належних і допустимих доказів про укладення з відповідачем 22 травня 2012 року кредитного договору.

Посилання банку на те, що розмір кредитного ліміту відповідачу встановлювався відповідно до п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, колегія суддів до уваги не бере, оскільки витяги з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачем не підписані, даних про те, що він із ними був ознайомлений при укладені договору і погоджувався на отримання іншої суми кредиту, ніж зазначеної в анкеті-заяви, не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З метою з'ясування фактичних обставин справи, ухвалою суду від 19 жовтня 2015 року було зобов'язано позивача надати суду кредитну справу по кредитному договору з участю відповідача ОСОБА_3

Ухвала суду першої інстанції від 19 жовтня 2015 року позивачем не була виконана.

Згідно правил встановлених ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав докази укладення з відповідачем ОСОБА_3 кредитного договору від 22 травня 2015 року, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову ПАТ КБ "Приватбанк" у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості за недоведеністю позовних вимог.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: