Справа № 755/6369/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Локоткова І.С., Гноілек М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2015 року у справі № 658/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 до Дніпровського районного суду міста Києва 12.04.2016 року подана заява про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення третейського суду та скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2015 року по справі № 658/15.

Вимоги заяви мотивує тим, що розгляд справи третейським судом відбувався без його участі, викликів до третейського суду він не отримував, рішення третейського суду ним також не отримувалося, а на неодноразові запити представника не надсилалося.

Він з березня 2014 року є мобілізованою особою та перебуває у Збройних Силах України по даний час.

17 грудня 2015 року при ознайомленні його представником з матеріалами справи в третейському суді була подана заява про надання належним чином завіреної копії рішення суду, на яку відповідь надана не була.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 05.10.2015 року, яке прийняте третейським суддею Ярошовцем В.М., з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» солідарно стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 355 748,16 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 61 306,42 грн., стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_2 третейський збір у розмірі 3 898,68 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 третейський збір у розмірі 670,86 грн.

Зазначає, що рішення третейського суду є незаконним і підлягає скасуванню з тих підстав, що третейський суд постановив рішення у справі, яка йому не підвідомча, відповідно до положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки спір виник щодо заборгованості за споживчим кредитом, тому на ці правовідносини поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 1-4).

У подальшому представник ОСОБА_1 подавала заяву з додатковими поясненнями про те, що кредит, що видавався ОСОБА_2, є валютний, що є послугою споживача, тому просила скасувати рішення третейського суду (а.с. 65, 66).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти вимог заяви, посилаючись на їх безпідставність та пропущення заявником строку на оскарження рішення третейського суду.

Відповідач у третейській справі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши представника заявника та представника ПАТ «Укрсоцбанк», дослідивши матеріали справи та матеріали третейської справи, приходить до наступного висновку.

У поданій заяві представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 просить поновити строк на звернення із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2015 року, посилаючись на те, що про розгляд справи третейським судом ОСОБА_5 відомо не було, спірне рішення він не отримував, на її письмові заяви про видачу рішення третейським судом відповідь не надавалася та спірне рішення вона змогла отримати особисто лише 11 квітня 2016 року після приїзду у м. Київ та відвіданні третейського суду.

Суд приймає до уваги вказані пояснення представника заявника, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та матеріалами витребуваної судом третейської справи № 658/15 з якої убачається, що справа третейським судом розглядалася без участі ОСОБА_1, поштова кореспонденція, у тому числі копія рішення третейського суду, що надсилалися на адресу відповідача ОСОБА_1, були повернуті без вручення адресату з поштовою відміткою про не проживання.

У спростування вказаних обставин позивачем будь-яких доказів суду не надано.

За викладених обставин суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду заявником пропущений з поважних причин, у зв'язку з чим клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. М.Раскової, 15, у складі третейського судді Ярошовця В.М. 12 травня 2015 р. у справі № 658/15 постановлене рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Даним рішенням стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту в сумі 355 748,16 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 61 306,42 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 третейський збір у розмірі 3 898,68 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 третейський збір у розмірі 670,86 грн. (а.с. 38-41).

Перелік підстав для скасування рішення третейського суду наведений у ст. 389-5 ЦПК України.

Представник заявника просить скасувати рішення третейського суду з тих підстав, що справа не підвідомча третейському суду відповідно до положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки спір виник щодо заборгованості за кредитом.

Крім цього, представник заявника посилається на те, що третейським судом було прийнято рішення відносно прав та обов'язків осіб, які не брали участь у справі, зокрема ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи та був відсутній за місцем проживання у зв'язку з мобілізацією на військову службу.

З матеріалів страви убачається, що рішення третейського суду постановлене на підставі укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 договору кредиту № 826/1-27/20/7-030 від 24.04.2007 року (надалі по тексту - кредитний договір), а також на підставі договору поруки № 826/4-27/20/7-048 від 24.04.2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 р. зазначену норму закону було доповнено пунктом 14, відповідно якого третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний закон набрав чинності 12.03.2011 р.

Згідно п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Як убачається із укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 договору кредиту № 826/1-27/20/7-030 від 24.04.2007 року, його предметом є надання банком позичальнику кредиту на придбання нерухомого майна, отже цей кредит у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даними договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Третейська угода щодо розгляду спорів, пов'язаних з виконанням умов кредитного договору безпосередньо у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків викладена сторонами у п. 6.2 Кредитного договору № 826/1-27/20/7-030 від 24.04.2007 року та п. 6.2. договору поруки 826/4-27/20/7-048 від 24.04.2007 року.

При цьому суд враховує наступні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 389-4 ЦПК України суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Відповідно до умов договору кредиту № 826/1-27/20/7-030 від 24.04.2007 року, грошові кошти АКБ СР «Укрсоцбанк» позичальнику ОСОБА_2 надавав у іноземній валюті, а саме 39 950,00 дол. США.

Верховним Судом України у справі № 6-831цс14 при прийнятті постанови від 21.10.2015 року викладена правова позиція, якою визначено, що за змістом статей 1, 2, 6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням зазначеного вимоги заяви підлягають задоволенню частково, а саме спірне рішення третейського суду слід скасувати у частині заявлених вимог до відповідача ОСОБА_1 на підставі вищенаведеної норми п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, оскільки справа, у якій прийняте рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Підстави скасування рішення третейського суду у зв'язку з тим, що третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі відсутні, оскільки ОСОБА_1 за процесуальним статусом є відповідачем у справі.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про третейські суди», учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Представником заявника заявлено до стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по оплаті залізничних квитків, які придбавалися для поїздки у м. Київ з м. Харкова для участі в судових засіданнях, що відбувалися 01.06.2016 року та 01.07.2016 року, на підтвердження чого суду надані проїзні документи на суму 295,59 грн., 294,95 грн., 502,27 грн. та 502,27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За викладених обставин з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь заявника слід стягнути витрати, що пов'язані з явкою до суду представника, на загальну 1 595 грн. 08 коп.

Клопотання у частині стягнення коштів за наданими представником заявника квитанціями від 31.05.2016 року на суму 20 грн. та від 30.06.2016 року на суму 50 грн. у яких зазначено найменування послуги - продаж квитків, задоволенню не підлягає, оскільки суду не доведено які саме квитки купувалися за цими квитанціями.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи те, що заявник звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-831цс14 від 21.10.2015 року, ст. ст. 72, 73, 85, 88, 360-7, 389-1, 389-4, 389-5, 389-6 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для оскарження рішення третейського суду.

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 12.05.2015 року у справі № 658/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 травня 2015 року по справі № 658/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» пред'явлених до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 355 748 (триста п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сорок вісім) грн. 16 коп. та третейського збору в сумі 3 898 (три тисячі вісімсот дев'яносто вісім) грн. 68 коп.

У решті вимог заяви відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 витрати, що пов'язані з явкою до суду представника, в сумі 1 595 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 08 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя