Справа № 473/3015/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"21" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини в якому вказувала, що з 30 жовтня 2009 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

Мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою.

ОСОБА_2 є працездатною особою, працює, отримує щомісячний прибуток, інших осіб не утримує, в тому числі не сплачує аліменти на користь інших осіб.

В той же час позивачка потребує утримання від відповідача, оскільки не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, жодних доходів, окрім соціальної допомоги на утримання сина в мінімальному розмірі не отримує.

Тому ОСОБА_4 просила суд стягувати з ОСОБА_2 на своє утримання кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивачки, її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, вказуючи на те, що на час розгляду справи в провадженні Вознесенського міськрайонного суду також знаходиться позов щодо спору між сторонами з приводу стягнення аліментів на утримання дитини, разом з тим відповідач протягом останнього часу часто змінював місце роботи, що свідчить про мінливість його доходів.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою.

В матеріалах справи відсутні жодні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання позивачки.

Проте згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.

За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 77 СК України).

Положення ч. 1 ст. 80 СК України вказують на те, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України).

В судовому засіданні з пояснень відповідача ОСОБА_2 та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи було встановлено, що останній має задовільний стан здоров'я, працює, отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати в значному розмірі, приймає у часть в утриманні сина ОСОБА_5, інших осіб на утриманні не має та не сплачує аліменти на користь інших осіб.

Таким чином суд вважає, що відповідач має можливість приймати участь в утриманні позивачки.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін з приводу порядку стягнення та розміру аліментів, суд виходить з наступного.

Глава 9 СК України, яка регулює відносини подружжя по утриманню, достатньо не розкриває питання щодо способів реалізації цього права.

Однак вказані питання врегульовані положеннями глави 15 СК України, які підлягають застосуванню за аналогією закону.

Зокрема, за загальним правилом аліменти стягуються у частці від заробітку платника. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом (ст. 183 СК України).

Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі допускається, як виключення з загального правила та за наявності передбачених законом обставин. Зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, з вересня 2015 року працює лікарем-ренгенологом в ТОВ «Центр медицини» та за сумісництвом лікарем-ренгенологом в ТОВ «Медичний центр «Медікап»», отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати, а тому його твердження про нерегулярний, мінливий дохід є безпідставними. Інших обставин, які вказують на необхідність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі судом не виявлено.

Водночас суд враховує наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина ОСОБА_5, а тому прийшов до висновку, що останній може сплачувати кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, що фактично узгоджується зі сталим розміром аліментів, що визнавався відповідачем.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету (згідно розміру задоволених вимог) також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 413,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.м.т. Голованівськ Кіровоградської області на користь ОСОБА_4 щомісячно кошти (аліменти) на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 жовтня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 17 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 413 (чотириста тринадцять) гривень 40 копійок судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району (банк ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 22030101, код отримувача 38037770, , р/р 0113).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв