Справа № 307/1269/16-ц
Провадження № 2/307/855/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право на житло,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право на житло. В позовній заяві зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований в селі Нижня Апша по вулиці Леніна, №246, Тячівського району. Разом з цим у даному будинку з 2002 року значиться зареєстрованою колишня дружина його сина ОСОБА_2, хоча вона з 2009 року в даному будинку не проживає, що перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Позивач вважає, що відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням в його будинку і просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області , України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснив, що його колишня невістка має інше житло, де і проживає і при наявних відносинах її проживання у належному йому будинку є фактично неможливим. Просить позов задовольнити.

На продовження розгляду справи позивач не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у її відсутності, позов підтримав, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка і її представник в судовому засіданні проти позову заперечили і вважають позов необґрунтованим з тих підстав, що на їх думку позивач не надав жодного документу, який би посвідчував його право власності на житловий будинок і крім цього вказують, що позивач і його син, який є колишнім чоловіком відповідачки, умисно з 2007 року не допускали відповідачку до житла. А тому просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно даних по господарського обліку виконкому Нижньоапшанської сільської ради являється забудовником і власником житлового будинку №246 по вулиці Леніна в с. Нижня Апша Тячівського району (а.с.9-13, 29,30).

В даному будинку значиться зареєстрованою з 2002 року як за місцем проживання відповідачка ОСОБА_2, хоча з 2009 року в даному будинку не проживає, що стверджується довідкою виконкому Нижньоапшанської сільської ради від 10.06.2016 року за № 1073 ( а.с. 39) та що визнали в судовому засіданні сторони.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердив, що являється двоюрідним братом відповідачки ОСОБА_2 і в 2010 році відвозив її з лікарні додому, однак за попереднім місцем її проживання будинок ніхто не відчиняв і тоді вона змушена була повернутися в лікарню.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16 , 386 , 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути , зокрема , житло-житловий будинок , садиба , квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку , квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання , проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 не проживає у належному позивачу житловому будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області, України з 2009 року, тобто понад один рік і будь-яких доказів про поважні причини, які б перешкоджали їй проживати у даному будинку чи про вжиті заходи для відновлення свого права на проживання в даному будинку не наведено, у звязку з чим доводи відповідачки і її представника про створення перешкод для користування відповідачкою цим житлом суд вважає безпідставними.

Не є обґрунтованими і заперечення проти позову відповідачки та її представника з посиланням на відсутність, на їх думку, у позивача документа, який би посвідчував його право власності на житловий будинок, оскільки згідно діючого на момент забудови законодавства реєстрація даного нерухомого майна була здійснена у виконкомі місцевої ради, що стверджується даними по господарського обліку виконкому Нижньоапшанської сільської ради.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом у будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району, що належить позивачу.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215 ЦПК України , ст. 41 Конституції України , ст.ст. 16 , 379 , 382 , 383 , 386 , 391, 405 ЦК України , ст. 150 ЖК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою , що втратила право на житло в будинку №246 по вулиці Леніна в селі Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області , України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутніми в судовому засідання під час проголошення рішення суду , протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: М.М.Розман