Справа № 301/1710/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Кожух О.А., Кондора Р.Ю.,

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, 3-ї особи Управління Держгеокадастру в Іршавському районі Закарпатської області, про скасування рішень Кушницької сільської ради,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року, яким у задоволенні його позову до ОСОБА_2, Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, 3-ї особи Управління Держгеокадастру в Іршавському районі Закарпатської області, про скасування рішень Кушницької сільської ради відмовлено.

У апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені статтею 152 Земельного кодексу України, згідно якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди не дійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи слідує, що рішенням 14 сесії 4 скликання Кушницької сільської ради Іршавського району від 25 червня 2004 року ОСОБА_1, мешканцю с.Кушниця, вул.Лужок,20, передано безоплатно у приватну власність: - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0, 0639 га., - для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,7895 га, що стверджується витягом з зазначеного рішення (а.с.86).

На підставі вказаного рішення позивачу ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю, серії Р4 №069312 від 02 серпня 2004 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №300 (а.с.7).

Відповідачка ОСОБА_2, згідно договору дарування житлового будинку від 04.04.2011 року, посвідченого нотаріально, є власником житлового будинку №14 по вул.Лужок у с.Кушниця Іршавського району Закарпатської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,14 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0158 (п.2 договору), право власності на який за нею зареєстровано в установленому законом порядку, що стверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданого комунальним підприємством «Іршавське бюро технічної інвентаризації» від 13.04.2011 року (а.с.79-80).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2015 року, виданого Реєстраційною службою Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, відповідачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,14 га., що розташована за адресою : Закарпатська область, Іршавський район, с.Кушниця, вул.Лужок, 14, кадастровий номер :03:001:0158, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить їй на праві приватної власності в цілому (а.с.81).

Позивач ОСОБА_1 оспорює рішення 20 сесії 6 скликання Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 19 серпня 2014 року, яким надано ОСОБА_2, мешканці с.Кушниця, вул.Лужок,14 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,14 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Кушниця, вул.Лужок,14. А також рішення 24 сесії 6 скликання Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 14 квітня 2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Кушниця, вул.Лужок,14, - з тих підстав, що відповідачці у приватну власність було передано земельну ділянку більшої площі, ніж йому, тоді як для здійснення будівництва житлового будинку йому було надано земельної ділянки площею 0,07 га, а рішенням 6-сесії 22 скликання Кушницької сільської ради від 23 квітня 1997 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га., розмір якої на даний час фактично становить лише 0,058 га, внаслідок чого порушуються його земельні права.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки позивачу ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю був виданий на підставі рішення 14 сесії 4 скликання Кушницької сільської ради від 25.06.2004 року, яким йому було передано безоплатно у приватну власність : - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0, 0639 га., - для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,7895 га, який позивачу був виданий 02.08.2004 року, і він не оскаржував ні рішення сільської ради, на підставі якого йому був виданий вказаний державний акт, ні самий державний акт, а також та за відсутності в матеріалах справи доказів порушення земельних прав позивача спірними рішеннями Кушницької сільської ради, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2014 року, що набрало законної сили, яким визнано за ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1400 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою : с.Кушниця, вул.Лужок, буд.№14, Іршавського району Закарпатської області, без погодження та підписання акту погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_1, - що вказує на правомірність спірних рішень Кушницької сільської ради.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивача відхиленню, оскільки суд першої інстанції рішення постановив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: