УХВАЛА

21 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», заінтересована особа боржник ОСОБА_1, на дії Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із скаргою у якій просить суд: визнати незаконними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 грудня 2015 року у ВП № 49439567; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12.2015 р. ВП№ 49439567.

В обґрунтування вимог стягувач посилається на те, що державним виконавцем не було вчинено належних дій, у межах компетенції передбаченої чинним законодавством, спрямованих на встановлення місцезнаходження боржника, його майна, доходів тощо. Державний виконавець не оголошував боржника у розшук, не отримував від органів, установ і організацій та учасників провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію. Державним виконавцем не вчинено заходи, які є необхідними для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження, а тому рішення про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним, а тому не відповідає вимогам Закону.

В судове засідання представник стягувача не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання, завчасно поданою письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи за його відсутності. Вимоги за скаргою просив задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець у судове засідання не з'явилася, але завчасно надала до суду свої письмові заперечення проти вимог скаргі, у задоволенні якої просила відмовити.

Боржник повідомлявся у встановленому Законом порядку про місце та час судового розгляду, але у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, вивчивши матеріали справи, зокрема матеріали виконавчого провадження надані державним виконавцем у копії, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2015 р. у справі №202/400/15-ц позов Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу було задоволено та з відповідача на користь позивача було стягнуто грошову суму страхового відшкодування. 02 листопада 2015 року на виконання рішення було видано відповідний виконавчий лист.

13.11.2015 року виконавчий лист відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження за вих. № 2004 від 13.11.2015 р. було направлено стягувачем до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання.

23 грудня 2015 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 23.12.2015р. ВП № 49439567, яка була отримана стягувачем 07.04.2016 р. за вх. № 558.

Мотивуючи рішення про повернення виконавчого документу державний виконавець посилається на те, що виходом державного виконавця за адресою боржника, яка зазначена у виконавчому документі, встановлено, що на теперішній час зясувати місце проживання чи перебування боржника, чи наявність майна, яке підлягає опису й арешту за адресою виявилось неможливим. Згідно відповідей від реєструючих органів майно, яке належить на праві приватної власності боржнику відсутнє. Інформація щодо рахунків у боржника у банках чи інших фінансових установах та про отримання будь-яких доходів відсутня, у звязку із чим стягнення є неможливим.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 23.12.2015р. ВП№ 49439567.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не було у повному обсязі вчинено заходи, передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» та не використано права, передбачені ч. 3 ст. 11 згаданого Закону.

Зокрема, державний виконавець у оскаржуваній постанові зазначив, що боржника не було встановлено, також як і не було встановлено майна на яке може бути звернуто стягнення.

Разом із тим, матеріали виконавчого провадження не містять документів, що свідчили б про те, що державним виконавцем встановлювалося місце проживання (перебування) боржника. Державний виконавець не звертався до органів Міграційної служби, Прикордонної служби тощо. Державний виконавець не скористався своїм правом, передбаченим п. 10) ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та не звертався до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи, або ж про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, про відібрання.

Отже, за таких обставин, рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу не може вважатися законним та обґрунтованим, і таким, що прийнято із з'ясуванням усіх фактичних обставин провадження, зокрема місця проживання (перебування/знаходження), з огляду на що його слід скасувати, після чого відновити провадження та скориставшись передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» правами, зокрема, визначеними п. 10) ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», встановити місце проживання (перебування) боржника, перевірити його майновий стан, та у відповідності до вимог Закону вчинити відповідні виконавчі дії на виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 210, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 грудня 2015 року у ВП № 49439567.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук