АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/390/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/458/16 Доповідач - Козак І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Заліщицького районного суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, складеного 08.08.2014 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 і посвідченого секретарем Подільської сільської ради Заліщицького району.

Рішенням Заліщицького районного суду від 25.01.2016р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

З мотивів неповного зясування усіх обставин справи, а відповідно необґрунтованості висновків суду, з апеляційною скаргою на рішення суду звернувся ОСОБА_1

Позивач зазначає, що у ОСОБА_4 не було жодних підстав складати заповіт на користь ОСОБА_3, а отже, в той момент вона у звязку з хворобою вже не усвідомлювала значення своїх дій. Підписи на заповіті зроблено з допомогою ОСОБА_3, а отже він не є вираженням волі ОСОБА_4

ОСОБА_1 рішення суду від 25.01.2016р. просить скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю та визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 та посвідчений секретарем Подільської сільської ради ОСОБА_5 08.08.2014р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2014р. померла ОСОБА_4, дружина ОСОБА_1, про що 08.09.2014р. складено відповідний актовий запис №30 та підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Подільською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області серія І-ИД №174691.

Згідно заповіту від 08.08.2014р., посвідченого секретарем Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №216, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла ОСОБА_3

Згідно довідки №75 від 21.05.2015р., виданої Товстенською районною комунальною лікарнею, ОСОБА_4 була прооперована з приводу глаукоми правого ока. Гострота зору на правому оці 0. Прооперована на лівому оці з приводу катаракти. Гострота зору на лівому оці 0,3.

Висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 28.10.2015р. №301/308/15-22, призначеної суддею у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4 у двох примірниках заповіту, складеного 08.08.2014р. та посвідченого Подільською сільською радою Заліщицького району, виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання, виконано ОСОБА_4 під впливом збиваючих факторів, серед яких (імовірно) допомога іншої особи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що при посвідченні заповіту від імені ОСОБА_4 повною мірою було виконано приписи ст.1247 ЦК України. Тому відсутні будь-які підстави для визнання недійсним заповіту.

З таким висновком погоджується і колегія апеляційного суду.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем та має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Оспорюваний заповіт відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_1 не представлено жодних доказів того, що секретарем Подільської сільської ради ОСОБА_5 було порушено порядок посвідчення заповіту.

Згідно висновку судової почеркознавчої та судово-технічної експертиз, підписи від імені ОСОБА_4 у двох примірниках заповіту, укладеного 08.08.2014 та посвідченого Подільською сільською радою Заліщицького району, виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання, ОСОБА_4 під впливом збиваючих факторів, серед яких (імовірно) допомога іншої сооби.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Твердження ОСОБА_1 про те, що його покійна дружина не могла складати такого заповіту, оскільки тяжко хворіла, не усвідомлювала своїх дій не підтверджується жодними доказами.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи показів ОСОБА_5, ОСОБА_1 сам в цей же день 08.08.2014р. склав заповіт на користь ОСОБА_3 (зареєстровано а реєстрі за №217) (а.с.20), однак після смерті дружини він склав новий заповіт.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобовязаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

ОСОБА_1 даного клопотання заявлено не було, жодних доказів порушення вимог щодо форми заповіту, стороннього втручання у підписування заповіту суду не представлено.

Таким чином рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, ухваленим відповідно до всіх обставин справи.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6