Провадження № 2/643/1504/16
11.03.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Супрун Т.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства банк "Меркурій" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство банк "Меркурій" (далі - ПАТ Банк "Меркурій") звернулось до суду із вказаним позовом.
За умовами пунктів 2.3.1., 2.3.2., 2.3.4. Кредитного договору Позичальник зобов'язується погашати кредит кожного місяця згідно графіку шляхом перерахування суми в безготівковій формі або внесення суми готівкою на рахунок Банку, забезпечити сплату відсотків щомісячно не пізніше 20-го числа наступного місяця, достроково повернути кредит у випадках, передбачених договором.
Свої зобов'язання Банк виконав - видав вказану суму, що підтверджується архівними виписками. ОСОБА_1 був відкритий позичковий рахунок, кредитна лінія. Кредитні кошти надані шляхом видачі готівки: 26.08.2005 року за заявою на видачу готівки №СА2_152900 на суму 25 000,00 дол. США, 30.08.2005 року за заявою на видачу готівки №СА2_153681 на суму 6 000,00 дол. США. Вказані заяви були знищені у відповідності до ст.. 303 Переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України, із зазначенням строків зберігання, затверджених постановою Правління НБУ від 08.12.2004 р. №601, згідно із якою касові документи за емісійно-касовими операціями зберігаються у банках 5 років.
Відповідач1 частково виконував зобов'язання за Кредитним договором: за період з 26.08.2005 по 30.11.2015 року частково погашений кредит у сумі 28 185,66 дол. США та сплачені нараховані відсотки у сумі 16 797,23 дол. США. З листопада 2014 року у Відповідача1 утворилась прострочена заборгованість, як за основним боргом так і за відсотками. Внаслідок порушення зобов'язань утворилась заборгованість по Кредитному договору, яка станом на 01.12.2015 року складає 3 286,46 дол. США, з яких 2 814,34 - за основним боргом, 472,12 - за процентами.
Крім того, 26 серпня 2005 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідачем1 за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 (далі - Відповідач2) укладений Договір поруки №18-06П-258 (далі - Договір поруки), згідно із яким останній зобов'язується відповідати за виконання ОСОБА_1 Кредитного договору.
Просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 3 286,46 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2015 року становить 78 354,34 гривні, а також судовий збір у розмірі 1218 грн.
Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1, що випливають з Кредитного договору, 26 серпня 2005 року між Банком та ОСОБА_2 укладений Договір поруки № 18-06П-258 (а.с.8).
Згідно із розрахунком станом на 01.12.2015 року за Кредитним договором виникла заборгованість: за кредитом - 2 814,34 доларів США, за процентами - 472,12 грн. доларів США (а.с.9-12).
Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
Договорами Поруки встановлено, що в разі невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
Згідно п. 4.1. Договору поруки - сторони, керуючись умовами ч. 4 ст. 559 ЦК України встановили, що договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст.. 559 ЦК України.
Положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України вказано, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року: з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини 4 статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому, зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутись з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, вказаною постановою визначено, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).
Як вбачається із Графіку погашення кредиту, що є Додатком №1 до Кредитного договору, для Позичальника встановлені періодичні платежі.
Як вказано у позові, та підтверджується розрахунком заборгованості, Відповідач1 почав порушувати зобов'язання по Кредитному договору з листопада 2014 року. Таким чином, перебіг шестимісячного строку для звернення з позовом до суду до поручителя відбувався протягом періоду з листопада 2014 року по травень 2015 року, однак позивач звернувся з позовом лише 07.12.2015 року, тобто після припинення дії договору поруки.
На підставі наведеного, суд вважає, що зі збігом шестимісячного строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову) кредитор вчиняти не може.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зокрема, доведеною є наявність заборгованості у зазначеному розмірі, що підлягає стягненню з ОСОБА_1, однак у вимогах до поручителя слід відмовити.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з Відповідача 1 слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства банк "Меркурій" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В інших вимогах - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію заочного рішення направити за місцем проживання відповідача для відома.

Повний текст рішення надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя М.В. Мамалуй