Справа № 161/1759/16-ц
Провадження № 2/161/1472/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, уточненою заявою, на обґрунтування вказавши, що познайомився з відповідачами у 2006 році. На той час відповідач ОСОБА_4 був директором ПП «Імпалс», а ОСОБА_6 директором ПП «Макаронна компанія». Він (позивач) разом зі своїми знайомими створили бригаду і займалися проведенням будівельних та ремонтних робіт на території Луцького району Волинської області. 14.09.2007 року між ним (позивачем), як старшим бригади та ОСОБА_4, керівником ПП «Імпалс», було укладено цивільно-правовий договір на проведення ремонтних та будівельних робіт за адресою: Луцький район, с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2-А. Відповідно до домовленості відповідач ОСОБА_4 за виконання робіт повинен був сплатити 220000 грн. Доручені будівельні роботи вони виконали в повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_4 повністю з ними не розрахувався, сплатив лише 62000 грн., його борг склав 158000 грн. Після завершення будівництва він неодноразово звертався до ОСОБА_4 з вимогою розрахуватися. ОСОБА_4 обіцяв провести розрахунок, проте сказав, що розрахунок буде проведений у безготівковій формі, а для цього необхідно укласти договір з ФОП, який має рахунок в банку. Таким чином, 02.04.2008 року та 05.05.2008 року між ФОП ОСОБА_7, та ПП «Імпалс» було укладено договір підряду, а також підписані акти здачі-приймання робіт від 05.05.2008 року та 05.06.2008 року. В звязку з реорганізацією ПП «Імпалс» за пропозицією ОСОБА_4 між ФОП ОСОБА_8 та ПП «Макаронна компанія» в особі відповідача ОСОБА_5 було укладено договір підряду № 26/05-03 від 26.05.2008 року та 09.06.2008 року. Однак, усі обіцянки та створення видимості наміру провести розрахунки були спрямовані на те, щоб шляхом обману та зловживання його та членів його бригади довірою, привласнити їх грошові кошти. Таким чином, в період з липня 2007 року по червень 2008 року між ним та відповідачами були укладені пять договорів, які є нікчемними та такими, що не були спрямовані на реальне настання наслідків та до яких має буде застосоване вживання наслідків нікчемних правочинів. У якості підстави нікчемності правочину також посилається на ст.ст. 203, 228 ЦК України. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 збагатилися внаслідок проведення ним ремонтних робіт у приміщеннях, що дозволило їм набути майно без достатньої правової підстави та зобов»язані відшкодувати вартість ремонтних робіт з урахуванням шкоди, що була завдана внаслідок неправомірних дій відповідачів. Посилаючись на ст.ст. 611, 625, 1212, 1213 ЦК України просить суд стягнути з відповідачів грошові кошти за виконані роботи з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції на загальну суму 422496,49 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4224,97 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн.

21.03.2016 року позивач звернувся з заявою про уточнення та зменшення позовних вимог в якій просив суд стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти за виконані роботи із урахуванням 3 % річних на загальну суму 194388 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1943,88 грн., витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позивачем вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, уточненій заяві. Крім того, представник позивача суду пояснила, що на момент виконання робіт між сторонами склалася усна домовленість у формі договору будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 875-886 ЦК України та який за своє правовою природою є нікчемним. Усна домовленість мала місце між позивачем ОСОБА_3 та відповідачами виключно як між фізичними особами. Додатково представник позивача пояснила, що укладені ним сторонами письмові договори є нікчемними, оскільки особи, що виконували ремонтні та будівельні роботи на обєктах відповідачів, не мали відповідної ліцензії на виконання таких робіт. Позивач не є фізичною особою підприємцем, та не був нею на час укладення договорів. Чому в договорах від 16.07.07 та від 14.09.2007 р. зазначено, що позивач є підприємцем їй не відомо. Вважає, що грошові кошти з відповідачів мають бути стягнуті у солідарному порядку, оскільки не можна визначити вину кожного відповідача.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно, 02.04.2008 року, 05.05.2008 року, 26.05.2008 року були укладені договори на які посилається позивач. Проте, договори були укладені не з фізичними особами ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а з юридичними особами ПП «Імпалс» та ПП «Макаронна компанія». ОСОБА_4 та ОСОБА_6 при укладенні цих договорів діяли від імені імені вказаних підприємств як їх керівники. Крім того, договори підряду від 05.05.2008 року та від 26.05.2008 року були укладені не з позивачем ОСОБА_3, а з ФОП ОСОБА_7, яка є дружиною позивача. Дійсно, на теперішній час заборгованість ПП «Імпалс», ПП «Макаронна компанія» за проведені будівельні роботи складає 158000 грн. Проте, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не мають відповідати за борги вказаних підприємств. З відповідною вимогою позивач мав право звернуться безпосередньої до ПП «Імпалс» та ПП «Макаронна компанія». Що стосується договору від 16.07.2007 року, то він укладений між позивачем ОСОБА_3 та ЗАТ «Горохівзернопрод», до діяльності якого ані відповідачі, ані ПП «Імпалс», ПП «Макаронна компанія» відношення не мають. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в даній цивільній справі виступає як фізична особа, статусу «фізична особа-підприємець» він не має та не мав його станом на 2007-2008 роки.

ОСОБА_7 зареєстрована у якості субєкта підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець.

Відповідач ОСОБА_4 є директором ПП «Імпалс», а ОСОБА_6 директором ПП «Макаронна компанія». Вказані юридичні особи на теперішній час знаходяться на стадії ліквідації.

16.07.2007 року між ЗАТ «Горохівзернопрод» та ОСОБА_3 було укладено цивільно-правовий договір, предметом якого є демонтаж будівлі металевого каркасу та азбестових плит в смт. Мар»янівка Горохівського району Волинської області (а.с. 20-21).

14.09.2007 року між ПП «Імпалс» та ОСОБА_3 було укладено цивільно-правовий договір, предметом якого є зварювання несучих конструкцій та монтаж каркасу/стіки ферми, поголи, рігелі та зв»язки приміщення цеху в с. Тарасове по вул.. Жовтнева, 2а (а.с. 24-25). За даним договором за виконану роботу замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 110000 грн.

05.05.2008 року між юридичною особою ПП «Імпалс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 було укладено договір підряду № 05/05-01, предметом якого є проведення будівельних робіт на об»єктах ПП «Імпалс» за адресою: Луцький район, с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а (а.с. 26-29). Загальна сума договору визначається в актах прийому-передачі виконаних робіт.

Актом прийому-передачі виконаних робіт від 05.06.2008 року за договором підряду № 05/05-01 від 05.05.2008 року загальна сума виконаних робіт склала 35000 грн. (а.с. 31).

26.05.2008 року між юридичною особою ПП «Макаронна компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 було укладено договір підряду № 26/05-03, предметом якого є проведення будівельних робіт на об»єктах, що знаходяться за адресою: Луцький район, с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а (а.с. 32-35). Загальна сума договору визначається в актах прийому-передачі виконаних робіт.

Актом прийому-передачі виконаних робіт від 09.06.2008 року за договором підряду № 26/05-03 від 26.05.2008 року загальна сума виконаних робіт визначено у 80000 грн. (а.с. 37).

Актом прийому-передачі виконаних робіт від 31.07.2008 року за договором підряду № 26/05-03 від 26.05.2008 року загальна сума виконаних робіт визначена у 46500 грн. (а.с. 36).

Договір від 02.04.2008 року позивачем та його представником суду наданий не був.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Нормативне визначення правочину наведене у ч. 1 ст. 202 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зі змісту ст. 215 ЦК України слідує, що необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З позовної заяви, уточненої заяви позивача ОСОБА_3 та з пояснень його представника в судовому засіданні вбачається, що підставою нікчемності правочинів є те, що: правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними (ч. 5 ст. 203 ЦК України; при укладенні правочинів були недодержані вимоги щодо відповідності правочинів інтересам держави та суспільства його моральним засадам (ст. 228 ЦК України), а також зміст правочинів суперечить вимогам ст.ст. 875-877 ЦК України (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

З системного аналізу глави 16 ЦК України («Правочини») суд вбачає, що підстави, зазначені ОСОБА_3 у якості підстав недійсності правочинів, які передбачені ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, відносяться до оспорюваних правочинів, тобто правочинів які можуть бути визнані недійсними лише за рішенням суду.

Недійсність правочинів з підстав, зазначених в ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України законом не встановлена.

Доводи позивача та його представника, що правочини є нікчемними з підстав, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України і не потребують визнання їх недійсними в судовому порядку є хибними, оскільки недійсність правочинів з цим підстав законом прямо не встановлена.

На теперішній час, цивільно-правові договори та договори підряду в судовому порядку недійсними не визнані, в рамках розгляду даної цивільної справи такі вимоги позивачем не заявлені.

Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений ст. 228 ЦК України:

-правочини спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

-правочини спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об»єктами права власності українського народу землею як основаним національним багатством, що перебуває під особливою охороню держави, її надрами, іншими природними ресурсами (ст. 14 Конституції України); правочин щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмеження в обігу об»єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об»єктів права, передбачені нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження того, що правочини, укладені з ПП «Імпалс» та ПП «Макаронна компанія» порушують публічний порядок та в силу цього є нікчемними.

Позивачем та його представником не зазначено в чому саме полягає порушення публічного порядку, допущене відповідачами.

За таких обставин, суд вважає, що передбачених законом підстав вважати правочини, зазначені позивачем, нікчемними у суду не має, правовідносини, що виникли між позивачем ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_7 та ПП «Імпалс», ПП «Макаронна компанія» врегульовані договорами від 14.09.2007 року, 05.05.2008 року, 26.05.2008 року.

Згідно зі статтею 113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності субєкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 96 Цивільного кодексу України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

З наявних у справі договорів вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є директорами ПП «Імпалс» та ПП «Макаронна компанія» відповідно, а тому не мають передбачених законом підстав для відповідальності за обов»язаннями вказаних юридичних осіб.

Відповідачі можуть відповідати за зобов»язаннями підприємств виключно у разі якщо вони є їх засновниками та якщо така відповідальність передбачена установчими документами підприємств. Проте доказів цього, позивачем та його представником відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суду не надано.

Що стосується договору від 14.07.2008 року, то суд вважає, що даний договір не має відношення до даного позову, оскільки з тексту даного договору вбачається, що він укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ «Горохівзернопрод».

Позивачем та його представником не надано доказів того, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 мають відповідати за зобов»язаннями ЗАТ «Горохівзернопрод».

Крім того, стороною за договорами підряду від 05.05.2008 року та від 26.05.2008 року є не позивач, а ФОП ОСОБА_7, а тому позивач не має передбачених законом підстав вимагати стягнення заб оргованості, що виникла за цим договором у ПП «Імпалс» та ПП «Макаронна компанія» перед ФОП ОСОБА_7 на його користь.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі, а тому у їх задоволенні слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст.ст. 203, 216, 526, 625, 875, 1212 ЦК України, Законом України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_9