Справа №482/2246/15-ц 04.07.2016 04.07.2016 04.07.2016
Провадження №22-ц/784/1385/16
Справа номер 482/2246/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/1385/16 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області

від 26 квітня 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и л а:

15 грудня 2015 року ОСОБА_3 предявила зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

13 грудня 2014 року помер її брат ОСОБА_7

Вона є спадкоємицею другої черги на його майно.

Між тим, як зясувалося у нотаріальній конторі, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла спадкоємиця першої черги ОСОБА_6 дочка спадкодавця, яка була зареєстрована з ним за однією адресою.

Позивач вказувала, що спадкодавець був особою, яка зловживала спиртними напоями, хворів на хронічний алкоголізм, страждав закупоркою судин ніг і як наслідок потребував стороннього догляду, який йому надавали сусіди.

Натомість відповідач від догляду за своїм батьком ОСОБА_7 умисно ухилялася, не спілкувалася з ним багато років, жодної допомоги йому не надавала.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила усунути відповідача від права на спадкування за законом на підставі ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач через своїх представників вказувала, що він є безпідставним, оскільки позивач не довела його належними доказами.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року з урахуванням ухвали від 24 травня 2016 року про виправлення описки в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснює, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 13 грудня 2014 року помер ОСОБА_7, який за життя був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 свідчить, що причиною його смерті стала алкогольна енцефалопатія. Встановлено, що смерті сприяв хронічний алкоголізм.

Позивач по справі є сестрою померлого, а відповідач дочкою.

Згідно з спадковою справою спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла його дочка ОСОБА_6, яка була зареєстрована з померлим за однією адресою проживання.

Позивачка 17 січня 2015 року звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не навели суду даних, які б свідчили про наявність підстав для усунення відповідачки від права на спадкування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надала доказів умисного ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю, доказів потреби спадкодавця у допомозі відповідачки, наявності у відповідачки можливості її надати та ухилення від обов'язку щодо її надання, перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані через хворобу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він є законним та обґрунтованим.

Досліджені судом докази свідчать про недоведеність позивачкою заявлених позовних вимог, оскільки вона не надала суду доказів одночасного настання обставин, зазначених у ч.5 ст.1224 ЦК України, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреби спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: