Справа № 291/224/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

при секретарі - Герасимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивіль-ну справу за позовом ОСОБА_1 до Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, 3-тя особа: Ружинська державна нотаріальна контора про виз-нання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина і позивачка у встановлений законом термін вступила у права спадкування та звернулася до Ружинської дер-жавної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа за №291/2013 і 31 липня 2014 року позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НАВ №512349 на частину спадкового майна, а саме - права на майновий пай та грошові вклади. Проте в подальшому вияснилось, що до складу спадкового майна не було включено право на земельну частку (пай) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 11824 гривень, у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «40-річчя Перемоги» с.Бистріївка, що розташована на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Позивачка вказує, що коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення права на земель-ну частку (пай), нотаріус, розглянувши подані документи, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відмова нотаріу-са викладена в листі від 23.02.2016 №392/02-14.

Позивачка зазначає, що вона не може реалізувати своє право власності, що виникло на підставі спадкування і не може оформити право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку.

З врахуванням вказаного ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну частку (пай).

В суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач - Бистріївська сільська рада Ружинського району направила до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі як члену колективного сільськогосподарського підприємства «40-річчя Перемоги» с. Бистріївка, відповідно до Указу Президента України від 10.11.1994 №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Згідно п.3 вказаного Указу право на земельну частку (пай) може бути об'єктом успадкування.

Відповідно Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організація» було проведено паювання земель КСП «40-річчя Перемоги» і малим колективним багато профільним підприємством «Георад» була розроблена проектно-технічна документація по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовленню державних актів на право власності на землю - земельні частки (паї) на території Бистріївської сільської ради реформованого КСП «40-річчя Перемоги» Ружинського району Житомирської області, затвер-джена розпорядженням голови райдержадміністрації від 18.06.1997 №226 (із змінами, внесеними розпорядженням від 20.10.2003 №466).

У вказаній документації в додатку «Уточнений список громадян-співвласників реформованого КСП «40-річчя Перемоги» за порядковим номером 191 значиться ОСОБА_4.

Крім того, ОСОБА_4 включена і у список осіб, яким повинні видаватися державні акти на право власності на землю.

За інформацією відділу Держгеокадастру у Ружинському районі, що є в матеріалах спад-кової справи №291/2013, наданою за запитом нотаріуса, вказано, що на ім'я ОСОБА_3 був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2 від 19.03.2001 року.

Крім того, у проектно-технічній документації з паювання містяться відомості про те, що для передачі у власність гр. ОСОБА_4 запроектована земельна ділянка, що на схемі розпаю-вання значиться під НОМЕР_3 і на даний час перебуває в невитребуваних земельних ділянках.

Хоч до дня смерті, що відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 24.05.1996 сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4 сертифікату на право на земельну частку (пай) не отримала, але фактично вона це право набула і законність її права не викликає жодних сумнівів і ніким не оспорюється.

ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 23.01. 1949 року та довідкою Бистріївської сільської ради від 17.02.2016 №54.

Після смерті дружини (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) ОСОБА_5 прийняв спадщину шляхом вчинення фактичних дій, які свідчать про вступ у володіння та управління спадковим майном, що підт-верджується довідкою Бистріївської сільської ради від 17.02.2016 №55, але не оформив своє право документально. Згідно Цивільного кодексу Української РСР (ст. 548) чинного на той час, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.04 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин власник паю не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай).

Отже, ОСОБА_5 успадкував після смерті ОСОБА_3 всі права та обов'язки, в тому числі і її право на земельну частку (пай) із земель КСП «40- річчя Перемоги».

29 травня 1999 року ОСОБА_5 одружився з матір'ю позивачки ОСОБА_6 - свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6 від 29.05.1999. Вони разом прожили до дня смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 04.03.2006), що також підтверджує й довідка Бистріївської сільської ради від 24.02.2016 №68.

Після його смерті ОСОБА_2 у встановлений законом спосіб та термін звернулася до нотаріуса і прийняла спадщину - спадкова справа №336/2006. Це підтверджується й отрима-ними нею свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.10.2006 року серії ВЕВ №903499 та №903497.

Таким чином, всі права і обов'язки ОСОБА_5, включаючи право на земельну частку (пай) успадкувала мати позивачки ОСОБА_2. Однак і вона не вчинила дій по документальному оформленню вказаного права на земельну частку (пай).

Позивачка є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_2 за заповітом, а відтак вона успадкувала й право на земельну частку (пай) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 11824 гривень, із складу земель, які перебували в колективній власності КСП «40-річчя Перемоги» с. Бистріївка, на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, що посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_8 від 19.03.2001 року.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР , який діяв на час виникнення правовідносин, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укра-їни, затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 14.06.1994р. та зареєстрованої в Мініс-турстві юстиції України 07.07.1994р.( в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини ОСОБА_4.), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тоб-то таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.), який був чинним на час смерті спадкодавця ОСОБА_4, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК україни відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, судом встановлено що до ОСОБА_1 перейшло в порядку спадкування право на вищевказану належну спадкодавцю ОСОБА_4 земельну частку(пай).

Проте позивачу державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 правовстанов-люючі документи на зазначене спадкове майно були відсутні, що вбачається з листа Ружинсь-кої державної нотаріальної контори в Житомирській області від 23.02.2016 р. за №392/02-14.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкова-ного майна, що виникли не з його вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є неотримання спадкодавцем ОСОБА_2 за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоч право власності ОСОБА_2 на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права власності на таке майно.

Усунення порушень прав позивача можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за ним в порядку спадкування права власності на успадковане майно.

Керуючись ст.ст.524-526, 530, 548-549 ЦК УРСР, Указом Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст.ст.209, 212,213, 215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) члена реформованого КСП «40-річчя Перемоги» с. Бистріївка Шпичинці Ружинського району Житомирської області розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_8 від 19.03.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомир-ської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.