УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював у ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» з 28 вересня 2010 року на посаді інженера, 07 квітня 2014 року був звільнений за угодою сторін. Однак, на день його звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року його позов до ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» задоволено частково. Стягнуто з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 19 585,36 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18 428,71 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4 295,94 грн, а всього - 42 310,01 грн. Відповідач виплатив позивачу частину присуджених коштів, але 18 604,48 грн залишаються невиплаченими на час подання даного позову до суду.

На підставі наведеного, просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року у сумі 38 425,80 грн, компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків їх виплати у розмірі 24 879,30 грн та 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року в сумі 38 425,80 грн, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період 22 серпня 2014 року по 11 червня 2015 року у сумі 24 879,30 грн і 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього: 68 305,10 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 березня 2015 року до 11 червня 2015 року в сумі 9 149,00 грн, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період 02 березня 2015 року до 11 червня 2015 року в сумі 2 662,35 грн та 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього: 12 311,35 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та залишити в силі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив строки виплати позивачу середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходу.

Оскільки було встановлено порушення трудових прав позивача щодо своєчасного отримання заробітної плати і повного розрахунку при звільненні, суд також дійшов висновку про стягнення з відповідача 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що частина боргу державним виконавцем перерахована на рахунок позивача 02 березня 2015 року, а тому саме з цієї дати слід обраховувати середню заробітну плату за затримку розрахунку і до 11 червня 2015 року.

Крім того, судом зазначено, що за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку та інфляційних витрат було вирішено і за той період часу, який є предметом даного спору.

Проте з висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 працював в ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» з 28 вересня 2010 року на посаді інженера і 07 квітня 2014 року був звільнений за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України.

На день звільнення ОСОБА_7 відповідач не провів з ним повного розрахунку, у зв'язку із чим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року його позовні вимоги до ДП «Проектний інститут Укрметротонельпроект» задоволені частково. Стягнуто з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 19 585,36 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 18 428,71 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4 295,94 грн, а всього: 42 310,01 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 04 квітня 2015 року під час виконання вказаного судового рішення боржником було перераховано на депозитний рахунок відділу 25 802,37 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобов'язані виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись на те, що державним виконавцем в примусовому порядку було стягнуто 25 802,37 грн, що є підставою для зміни періоду за який необхідно обраховувати середню заробітну плату за затримку розрахунку, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, не звернув уваги на те, що указана сума є лише частиною боргу, що була встановлена рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року і не може впливати на розмір заборгованості, що є предметом спору у даній справі.

Крім того, оскільки відповідач розмір заборгованості не заперечував та не спростував розрахунок позивача, а оскаржував рішення лише в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України дійшов до передчасного висновку про скасування рішення суду в цілому.

Підстав, які є обов'язковими для скасування рішення районного суду в частині, що не оскаржувались, апеляційним судом у рішенні не наведено.

Зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції мотивів зміни рішення в цій частині у порушення вимог ст. 316 ЦПК України належним чином не зазначив.

Допущені судом неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, судове рішення суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук