Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/206/16-ц
Провадження №2/716/173/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2016 р. м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
секретаря - Климус Г.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики, яку в подальшому було уточнено, шляхом збільшення позовних вимог до ОСОБА_3
В обґрунтування позову посилається на те, що 19.10.2014 року між її братом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_4 гроші в сумі, еквівалентній 3600 доларам США, з яких 1000 доларів США брат позичив під 3% в місяць, а 2600 доларів США під 5% в місяць. Вказану суму позики разом із процентами за користування нею ОСОБА_3М зобовязувалася повернути до 19.04.2015 року. Однак станом на даний час ОСОБА_3 повернула лише 960 доларів США в рахунок погашення процентів, решту суми остання не повернула.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні первинні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В подальшому до суду надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, в якому позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили розглядати справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги з урахуванням збільшених позовних вимог і стягнути з відповідача на користь позивача 148702 грн. за договором позики. Збільшені позовні вимоги підтримують повністю.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що вона за зазначеною адресою, а саме в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області не проживає.
З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №1223/16-вх від 09.03.2016 року (а.с. 19) видно, що відповідач ОСОБА_5, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно повідомлення Кадубівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області відповідач ОСОБА_5 перебуває за межами України, в результаті чого повістка їй не вручена.
Зі згоди позивача ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 19.10.2014 року між ОСОБА_4, який є братом позивача ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала грошову позику в сумі 3600 доларів США, з яких 1000 доларів США під 3% в місяць, а 2600 доларів США під 5% в місяць. Відповідач зобов'язувалась повернути ОСОБА_4 позичені кошти з процентами до 19.04.2015 року. На даний відповідач ОСОБА_3 в рахунок повернення позики повернула 960 доларів США. Вказане вбачається з копії розписки (а.с. 7), оригінал якої досліджений судом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Така позиція викладена в постанові Верховного ОСОБА_1 України від 18 вересня 2013 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-63цс13.
Як вбачається із змісту розписки від 19.10.2014 року, відповідач зобовязувалась повернути ОСОБА_4І до 19.04.2015 року грошові кошти з процентами, що свідчить про виникнення між ними відносин за договором позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 умови договору не виконує, а саме не повернула до 19.04.2015 року позичені кошти та в добровільному порядку заборгованість не погашає, сплативши лише 960 доларів США в рахунок погашення процентів за вказаним договором позики.
06.04.2015 року ОСОБА_4, який був позикодавцем помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №146669 від 07.04.2015 року (а.с. 8). Заповіт останній не вчиняв.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2016 року (а.с.28) та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 29-31) позивач ОСОБА_1, будучи спадкоємицею ОСОБА_4 за законом, успадкувала після нього житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований по вул. Шевченко, 6 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області. Інші спадкоємці ОСОБА_4 за законом, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 від прийняття спадщини належної їм частки спадкового майна відмовились, про що протягом встановленого законом строку подали до Заставнівської державної нотаріальної контори відповідні заяви, які витребувані судом та досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особі яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Згідно ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно цих вимог закону, враховуючи, що до складу спадщини ОСОБА_4 входять усі його права та обов'язки, які належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач ОСОБА_1, з моменту прийняття спадщини набула також право звернення до суду з вимогою про стягнення з відпоівдача ОСОБА_11 заборгованості за договором позики, яке мав і ОСОБА_4
Інші спадкоємці ОСОБА_4 за законом таким правом не скористались.
Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 умови договору не виконує, а саме не повернула до 19.04.2015 року позичені кошти та в добровільному порядку заборгованість не погашає, то суд вважає, що позовну вимогу про стягнення з неї боргу за договором позики на користь позивача слід задовольнити.
Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
З дослідженої судом розписки (а.с. 7) видно, що за користування позиченими у ОСОБА_4 грошовими коштами в розмірі 3600 доларів США відповідач зобовязувалась сплатити проценти з розрахунку 3% на місяць за 1000 доларів США та 5% на місяць за 2600 доларів США. Вказані кошти відповідач отримала 19.10.2014 року та зобовязувалась повернути з процентами до 19.04.2015 року.
Таким чином термін користування відповідачем позиченими грошовими коштами становить з 19.10.2014 року по даний час, тобто з 19.10.2014 року по 26.05.2016 року, тобто 19 місяців. За цей період відповідачу ОСОБА_11 нараховані проценти, в звязку із неповерненням останньою суми позики, з розрахунку 3% на місяць за користування 1000 доларами США, тобто 30 доларів США (проценти за місяць) * 19 місяців (строк користування позикою) = 570 доларів США; а також з розрахунку 5% на місяць за користування 2600 доларами США, тобто 130 доларів США (проценти за місяць) * 19 місяців (строк користування позикою) = 2470 доларів США.
Загальний розмір процентів за користування позикою становить 570 доларів США + 2470 доларів США =3040 доларів США.
Від цієї суми слід відняти 960 доларів США, які відповідач сплатила ОСОБА_4 в рахунок погашення процентів за користування позикою, а тому розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 3040-960=2080 доларів США.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З урахуванням вказаної вимоги закону суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за договором позики від 19.10.2014 року в розмірі заявленої позовної вимоги, а саме в розмірі 148702 (ста сорока восьми тисяч семиста двох) гривень.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1487 (однієї тисячі чотирьохсот восьмидесяти семи) гривень 02 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 625, 1046, ч. 2 ст. 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215 ЦПК, суд,-
Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії МО №006896) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КР №396039), заборгованість за договором позики від 19.10.2014 року в розмірі 5680 доларів США, що на дату розрахунку за курсом 26,18 гривень за 1 долар США еквівалентно 148702 (ста сорока вісьмом тисячам семиста двом) гривням.
Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії МО №006896) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КР №396039) судовий збір в розмірі 1487 (однієї тисячі чотирьохсот восьмидесяти семи) гривень 02 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Пухарєва О.В.