Провадження №2/748/673/16
Єдиний унікальний № 748/1776/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майбороди С.М.,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Краснянської сільської ради Чернігівського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності житловий будинок за адресою с. Золотинка, Чернігівського району, вул. Лугова, 43, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав його батьку ОСОБА_2, як голові колгоспного двору відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння. Членом колгоспного двору були його дружина ОСОБА_3, яка померла 30 травня 2014 року та син ОСОБА_4, який помер 18 вересня 1992 року. Хоча свідоцтво про право власності на житловий будинок було видане померлому ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, проте і його дружина та син мали право на відповідну частку житлового будинку, як члени колгоспного двору.

В судове засідання представник позивача на підставі договору про надання правової допомоги надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач Краснянська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Лугова, 43 в с. Золотинка Чернігівського району, Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_2, що володів будинком, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 вересня 1990 року. Членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, оскільки станом на 1990-1991 р.р проживали та були зареєстровані в даному будинку, що підтверджується довідками Краснянської сільської ради Чернігівського району та області (а.с.13).

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки.

Таким чином, всі члени колгоспного двору по вул. Лугова 43 в с. Золотинка Чернігівського району та області мали рівне право на вказаний житловий будинок, тобто по 1/3 частині.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.8), ОСОБА_4 помер 18 вересня 1992 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку в с. Золотинка, вул. Лугова, 43 Чернігівського району, як члена колгоспного двору, яку прийняли його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з померлим (а.с.11).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали власниками по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_3 померла 30 травня 2014 року. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння в с. Золотинка, вул. Лугова, 43 Чернігівського району, яку, у відповідності до копії спадкової справи, заведеної після померлої 30 травня 2014 року ОСОБА_3, прийняв її син ОСОБА_1, що звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З заявою про відмову від прийняття спадщини звернувся чоловік померлої ОСОБА_2.

10 грудня 2015 року помер ОСОБА_2, про що 14 грудня 2015 року виконкомом Краснянської сільської ради складено актовий запис № 32. (а.с7). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок в с. Золотинка, вул. Лугова, 43 Чернігівського району та області.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом є його син ОСОБА_1 (а.с.18), який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, як за заповітом так і за законом немає. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.10) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю документів, що посвідчує право власності спадкодавця на майно, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцю.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, те, що відповідач не оспорює право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1234 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснянської сільської ради Чернігівського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: вулиця Лугова, будинок 43, село Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем першої черги за законом після померлої 30 травня 2014 року ОСОБА_3 та померлого 10 грудня 2015 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_5