Справа № 159/5139/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Василюк О.С.
Провадження № 22-ц/773/555/16 Категорія: 27 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

секретар Шугалова О.М.,

з участю пр-ка позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року позов у даній справі задоволено.

Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_2 кошти в розмірі 6337 грн. 36 коп. та стягнуто судовий збір у розмірі 487 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про банківське обслуговування, згідно умов якого останній було відкрито картковий рахунок і видано кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 500 грн., який у подальшому було збільшено до 5000 грн. (а.с.5-6, 9-10).

Також між сторонами укладався договір про банківське обслуговування, згідно умов якого позивачу було видано дебетну картку для отримання заробітної плати.

24 травня 2015 року невстановленими особами з кредитного рахунку позивача за № 361203 через мережу Інтернет було здійснено несанкціоновану транзакцію на суму 4986 грн., про що надійшло sms-повідомлення з банку.

При зверненні позивача на «гарячу лінію» банку оператор підтвердив здійснення зазначеної дії, повідомив про те, що розгляд її звернення буде проводитися службою безпеки банку та рекомендував звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів.

За фактом вчинення шахрайських дій було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Під час проведення перевірки слідчим установлено, що 24 травня 2015 року близько 13 години невстановлена особа, представившись працівником «ПриватБанку», шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами, що знаходилися на картці ПАТ КБ «ПриватБанк»та належали ОСОБА_2. Також встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення (злочину) є м.Ромни Сумської обл., вул.Корживська,100, звідки здійснювалися телефонні дзвінки до ОСОБА_2 невстановленою особою з абонентського номера НОМЕР_1 (а.с.7, 50, 55).

Банком несанкціонована транзакція не скасована і грошові кошти на картці/рахунку позивача не відновлені.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Покликання відповідача на ту обставину, що позивач порушила Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі провести дану платіжну операцію не заслуговують на увагу, оскільки позивач не втрачала та не сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідач не зазначив, якими нормативними документами забороняється надавати користувачем іншим особам лише дані номера своєї картки.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі підтвердив, що Умовами і Правилами передбачена така банківська послуга, як перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб. Зазначену ж послугу неможливо здійснити будь-кому без отримання відповідної інформації про рахунок такої іншої особи.

Будь-яких інших дій, які були б незаконними зі сторони позивача відповідач не вказав та відповідно належними та допустимими доказами не підтвердив.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді