Справа № 755/212/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Вагоноремонтник-1», Державна реєстраційна служба України про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку вона фактично прийняла, так як проживає у даній квартирі.

16 листопада 2015 року вона звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте державним нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену квартиру, а також наявна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації право власності на об'єкти нерухомого майна від 17.07.2015 року з повідомленням про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на своє ім'я не зареєстрував.

Від прийняття спадщини вона не відмовлялася, при цьому являється спадкоємцем за законом майна померлого свого чоловіка; відмова нотаріуса перешкоджає реалізації її права на отримання спадщини, тому з цих підстав звернулася до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року за згодою позивача, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України, була проведена заміна вказаного у позові відповідача Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію на належних відповідачів, а саме на спадкоємців ОСОБА_6 за законом першої черги - дітей спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Також до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Вагоноремонтник-1» та Державну реєстраційну службу України.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та викладені у позові обставини, додатково пояснила, що спірна квартира є кооперативна, яка була придбана нею у період шлюбу з її чоловіком ОСОБА_6, пай за квартиру у повному обсязі сплачений за спільні з чоловіком кошти, тому половина квартири АДРЕСА_1 належить їй особисто, як дружині спадкодавця, а пів квартири є спадковим майном, тому просить визнати за нею право власності на всю квартиру, оскільки її діти на дане житло не претендують та за домовленістю з ними право власності на квартиру хоче оформити на себе.

Відповідачі в судовому засіданні підтримали позов, викладені у ньому обставини та пояснення позивача, просили задовольнити заявлені вимоги.

Представники третіх осіб Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельного кооперативу «Вагоноремонтник-1» та Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені належним чином, про причини неявки представників суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи та витребуваної судом матеріали спадкової справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Позивач та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.1969 року (свідоцтво про реєстрацію шлюбу - а.с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкова справа № 1844 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 була відкрита 20.12.2005 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 (а.с. 46-90).

За зверненням позивача постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 16.11.2015 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру та наявної інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації право власності на об'єкти нерухомого майна від 17.07.2015 року, згідно якої право власності на вказану квартиру ОСОБА_6 на своє ім'я не зареєстрував (а.с. 89 зв.-90).

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ордер № 029085 серії Ж від 04.11.1981 року на квартиру АДРЕСА_1 був виданий Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_6 та членів його сім'ї: дружину ОСОБА_1, сина ОСОБА_4, доньку ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 (а.с. 9, 10).

Відповідно довідки ЖБК «Вагоноремонтник-1» від 30.11.2015 р. № 59, за адресою АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1 зареєстрована з 1981 р., власником особового рахунку на житлову площу є гр. ОСОБА_6, будинок знаходиться на балансі житлово-будівельного кооперативу «Вагоноремонтник-1» (а.с. 12).

ЖБК «Вагоноремонтник-1» видана довідка від 01.12.2015 року за № 177 у якій зазначено про те, що власником кооперативної квартири за адресою АДРЕСА_1 являється ОСОБА_6, який був членом житлово-будівельного кооперативу з 23.11.1981 року на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 23.11.1980 року № 1898; сума пайового внеску за квартиру у розмірі 12 191 руб. 82 коп. сплачена 30 жовтня 1991 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с. 11).

Як роз'яснено в п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 р. № 9 зі змінами, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону

України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Отже, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 був членом житлово-будівельного кооперативу «Вагоноремонтник-1», на його ім'я видавався ордер на спірне житло, пайовий внесок за кооперативну квартиру був сплачений у повному обсязі 30.10.1991 року, при цьому реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку ОСОБА_6 не проводив.

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.1969 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, у зв'язку з чим спірна квартира, яка була отримана та кошти за якою сплачені у період шлюбу, була спільним майном подружжя, тому кожному з них належало по ? частці зазначеної квартири.

Відповідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно пп. а) п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 р. № 9 зі змінами, пай, внесений подружжям у ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Враховуючи зазначене, ? частка квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 93,1 кв.м., житлова площа 58,5 кв.м., належить позивачу, як об'єкт права спільної сумісної власності подружжя. Решта ? частка даної квартири являється спадковим майном, оскільки належала ОСОБА_6

Разом з тим з матеріалів спадкової справи убачається, що позивач, а також відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як доньки ОСОБА_6, прийняли спадщину, а саме по 1/3 частці кожна, належної спадкодавцю ОСОБА_6 земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, при цьому 16.11.2015 року їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 78 зв. - 81).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням тих обставин, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та вступили у володіння спадковим майном, позов підлягає задоволенню частково, а саме за позивачем слід право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, оскільки позивач позбавлена можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадкодавцем не було зареєстроване право власності на належну йому кооперативну квартиру за яку у повному обсязі сплачено суму пайового внеску.

У решті заявлених вимог щодо спадкового майна слід відмовити, оскільки окрім позивача, спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 також є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину.

Керуючись ст. ст. 15, 368, 1216, 1217, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 р. № 9 зі змінами, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Вагоноремонтник-1», Державна реєстраційна служба України про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 93,1 кв.м., житлова площа 58,5 кв.м., як об'єкт права спільної сумісної власності подружжя, та право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя