Справа № 180/1435/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.,

при секретарі: Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 серпня 1987 року вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконкомом Миколаївської сільради Софіївського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 14.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2.

Спільне життя з відповідачем не склалося і сім'я з 2015 року фактично припинила своє існування, відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні.

Відповідач за станом свого здоровя та матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, однак у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у встановленому законом порядку.

Сімейно-шлюбні відносини припинили у 2015 році у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На даний час вони проживають окремо. Вважає збереження сімї неможливим.

Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем і не застосувати заходи щодо примирення, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пре явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Позивачка надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву в якій позов визнав та просить розглянути справу за його відсутність.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей.

25 серпня 1987 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІІ-КИ № 442228 ( а.с. 6). У сторін є спільна дитина - донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 211779 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 05 травня 2003 року, актовий запис № 144 /а.с. 7/.

На даний час сторони припинили сімейні стосунки, проживають окремо.

Згідно свідоцтва про народження Серії 1-КИ № 211779, виданого 05 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 ( а.с.7).

Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Спільне життя у сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на спільне життя та сімейні цінності. Сім'я розпалася, існує формально.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, рівним чином як і відповідач з позивачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає.

На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Частиною 1 статті 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини.

Частиною 1 статті 191 Сімейного Кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи всі вивченні судом обставини, матеріальний стан позивачки та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проти позову не заперечує суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки.

Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 57,59,209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180-184,191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 14.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою віку 18 років, розпочинаючи стягнення з 12 серпня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська