Справа № 529/531/16-ц
УХВАЛА

про визнання та прийняття відмови стягувача від примусового виконання судового рішення

20 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.,

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька заяву ОСОБА_1 про визнання відмови від примусового виконання судового рішеня Диканського рйонного суду Полтавської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 направив до суду заяву ОСОБА_5 про відмову примусового виконання судового рішення від 02.06.2016 року по цивільній справі №529/531/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У своїй заяві стягувач ОСОБА_1 вказує, що боржник ОСОБА_2 в рахунок сплати ним за весь час аліментів на утримання неповнолітніх дітей передав їй у власність належну йому 1/2 частину житлового будинку та по 1/2 частині двох земельних ділянок, які розташовані по вул. Молодіжній, 47 в с. Балясне Диканського району Полтавської області. З врахуванням цього стягувач ОСОБА_1 просить суд визнати та прийняти її відмову від примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей.

В судове засідання ОСОБА_1, як стягувач та ОСОБА_2, як боржник, не з'явились, однак до суду подали до заяви про розгляд вказаного питання у їхню відсутність, при цьому стягувач свою заяву підтримала та просила її затвердити, а боржник проти цього не заперечував.

Старший державний виконавець Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 /далі - Старший державний виконавець Михайліченко В.О./ до суду подав клопотання про розгляд даної заяви без його участі у якій просив суд затвердити відмову ОСОБА_1 від примусового виконання рішення.

За вказаних обставин судове засідання було проведено без участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та старшого державного виконавця Михайліченка В.О.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 02.06.2016 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

08 листопада 2016 року ухвалою Диканського районного суду Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затверджено мирову угоду. Згідно даної мирової угоди ОСОБА_2 в рахунок сплати ним за весь час аліментів на утримання неповнолітніх дітей, передав у власність ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вул. Молодіжній, 47 в с. Балясне Диканського району Полтавської області, що належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 1 до ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що стягувач у зв'язку з затвердженням мирової угоди між нею та батьком її дітей щодо передачі його майна в рахунок сплати аліментів на їх утримання, просить визнати її відмову від примусового виконання рішення суду, дані дії не суперечать закону і порушують права чи свободи інших осіб, а тому суд вважає за необхідне визнати та прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 372 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати та прийняти відмову ОСОБА_1 від примусового виконання судового рішення Диканського районного суду Полтавської області від 02.06.2016 року по цивільній справі № 529/531/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: