Справа № 463/3520/14-ц
Провадження № 2/463/54/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про зобовязання виконати умови договору, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2, діючи попередньо в інтересах недієздатної ОСОБА_3, а після смерті останньої як її правонаступник, звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» про зобовязання виконати умови договору № 001695/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011р. та договору № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011р. в частині повернення ОСОБА_2, яка є правонаступником померлої 17.05.2015 року ОСОБА_3, депозитного вкладу в сумі 25 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідності до умов договору № 001695/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011р. та договору № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011р. відповідач отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25 000 грн. та зобовязався їх повернути з процентами після закінчення строку банківського вкладу. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11.05.2012р. ОСОБА_3 визнано недієздатною, а рішенням цього ж суду від 09.11.2012р. її призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3 Діючи в інтересах недієздатної, звернулась в кінці листопада 2012 року до відповідача з вимогою повернути кошти, на що їй повідомили, що такі кошти 07.08.2012р. зняті самою ОСОБА_3 Вказану ситуацію вважає неможливою, оскільки станом на 07.08.2012р. ОСОБА_3 страждала хронічним психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом та сенсорною афазією. Таке захворювання унеможливлювало вчинення ОСОБА_3 складних послідовних дій, в тому числі отримання грошей. З 23.05.2011р., внаслідок геморагічного інсульту ОСОБА_3 була недоступною адекватному мовному контакту, вираз обличчя гіпомімічний та недоречний, інструкцій виконувати не могла, не реагувала на мову і не відповідала на запитання. Навики писемності у звязку з цим були втрачені. Така поведінка ОСОБА_3 повинна були викликати сумнів в її адекватності при безпосередньому контакті із середньостатистичною людиною, через що відповідач не міг повернути кошти 07.08.2012р. На даний час обовязок щодо повернення банківського вкладу не виконаний. Як єдиний спадкоємець і правонаступник ОСОБА_3 просить в судовому порядку зобовязати відповідача виконати умови договорів банківського вкладу.

В судовому засіданні повноважний представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Попередньо скерував до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказує, що за умовами договорів банківського вкладу, відповідач зобовязався повернути кошти до 07.08.2012р. та після того, як вкладник ОСОБА_3 звернулась до банку цього дня, виконав свій обовязок, повернувши останній грошові кошти обумовлені договорами банківського вкладу. На час повернення коштів позивач не повідомляла відповідача про те, що ОСОБА_3М, рішенням суду визнана недієздатною. Вважає, що долучений позивачем акт судово-психіатричної експертизи про неможливість ОСОБА_3 вчиняти складні послідовні дії не має доказового значення у даній справі, оскільки не може входити до предмета доказування. Натомість, співробітники банку не можуть володіти спеціальним знаннями у сфері визначення психічного стану клієнта і одночасно, зобовязані належним чином здійснювати обслуговування клієнтів відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Кошти за договорами банківських вкладів фактично повернуті позивачу. Порушень чинного законодавства не вбачає і тому, в задоволенні позову просить відмовити. В додаткових письмових запереченнях також вказує, що на даний час у відповідача відкликано банківську ліцензію та здійснюється процедура ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» згідно постанови Правління НБУ від 02.06.2015р. № 353 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2015р. № 112. Згідно вимог чинного законодавства, у спорах, повязаних з виконанням банком у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до цього закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Окремою заявою від 29.11.2016р. справу просить слухати у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2011р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір № 001695/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний», за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 9560, приймає від вкладника на це рахунок грошові кошти в сумі 12 500 грн. строком на 9 місяців з 07.11.2011р. до 07.08.2012р. із встановленою процентною ставкою в розмірі 14,4 % річних (а.с.10-14).

Крім цього, 07.11.2011р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний», за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 9560, приймає від вкладника на це рахунок грошові кошти в сумі 12 500 грн. строком на 9 місяців з 07.11.2011р. до 07.08.2012р. із встановленою процентною ставкою в розмірі 15,4 % річних (а.с.15-19).

За ч. ч. 2, 3 ст. 41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун, однак, як вбачається з наданих відповідачем копій заяв на видачу готівки (а.с.89, 96), ОСОБА_3 07.08.2012р. отримала грошові кошти за вказаними вище договорами банківського вкладу.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11.05.2012р. (а.с.7) ОСОБА_3 визнано недієздатною, а рішенням цього ж суду від 09.11.2012р. (а.с.8), ОСОБА_2 призначено опікуном недієздатної матері ОСОБА_3

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.226), ОСОБА_3 померла 17.05.2015р.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в

ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст.1061 ЦК проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

За правилами ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

За змістом ст. 1074 ЦК України, в редакції, яка була чинною станом на 07.08.2012р., обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

В частині 7 ст. 319 ЦК України міститься положення про те, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Обєднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні (далі - банки) поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах фізичним особам регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493.

Згідно вимог п. 10.13 цієї Інструкції в редакції, що діяла станом на 07.08.2012р., видаткові операції за вкладними (депозитними) рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника рахунку або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами.

Як уже згадувалось вище, за ч. 3 ст. 41 ЦК України, правочин від імені недієздатної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Під час здійснення операцій за вкладним (депозитним) рахунком фізичної особи як зразок підпису власника рахунку використовується зразок підпису, зазначений у договорі банківського вкладу.

Цією Інструкцією, а зокрема п. 1.7 також передбачено, що банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених законодавством України і договором.

Відповідно до п. 3.5 Глави 3 Розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011р. № 174 (тут і надалі в редакції станом на 07.08.2012р.), банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє таке:

повноту заповнення реквізитів на документі;

наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам;

належність предявленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі;

у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності на отримання готівки вимогам законодавства України;

наявність підпису отримувача.

Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, в тому числі ідентифікацію клієнтів відповідно до вимог законодавства України п. 8 Розділу І Інструкції № 174.

Отже, видачі готівки передує ряд послідовних дій, які зобовязаний вчинити як працівник банку так і одержувач коштів, невиконання яких, зокрема зі сторони останнього, дає право працівнику банку відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 210 від 16.04.2014р. (а.с.20-25), яка проводилась ще за життя ОСОБА_3, остання станом на 07.08.2012р. страждала стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (геморагічний інсульт 23.05.2011р.) з вираженим психоорганічним синдромом та сенсомоторною афазією. Станом на 07.08.2012р. ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Поведінка ОСОБА_3 станом на 07.08.2012р. мокла викликати сумнів у її адекватності при безпосередньому контакті з середньостатистичною особою. 07.08.2012р. ОСОБА_3 в звязку з наявними у неї стійким хронічним психічним розладом не могла вчиняти складні послідовні дії та відповідати на поставлені їй питання.

Аналогічним є висновок комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 15.06.2016р. (а.с.235-237), де крім цього вказано, що 07.08.2012р. ОСОБА_3 не могла без сторонньої допомоги вчиняти послідовні дії, в т.ч. звернутись до касира з проханням видати їй кошти з депозитного рахунку, заповнити заяву на отримання коштів, перерахувати кошти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під належним виконанням банком своїх зобовязань за договором банківського вкладу слід розуміти таке виконання, яке по-перше, надає вкладнику реальну можливість отримати грошові кошти та розпорядитись ними на власний розсуд, а по-друге, виключає можливість надання відмови в отриманні коштів.

Остання в свою чергу може наставати виключно у випадках, передбачених законом.

Внаслідок встановленої законом заборони щодо вчинення будь-яких правочинів недієздатною особою, а також враховуючи фізичну неспроможність ОСОБА_3 отримати кошти немає підстав для висновку, що банком виконано свої зобовязання за спірними договорами банківського вкладу.

Суд не виключає, що фізично ОСОБА_3 могла знаходиться у відділенні банку 07.08.2012р., проте враховуючи висновки судових експертиз, отримати кошти за договорами шляхом вчинення послідовних дій у виді заповнення заяви на видачу готівки, звернення в касу і т.д. остання не могла, внаслідок чого належного виконання у справі яка розглядається не відбулось.

Тому, вимогу позивача про зобовязання виконати відповідачем умови договорів банківського вкладу суд знаходить обґрунтованою та ухвалює рішення про її задоволення.

Наявність запровадженої процедури ліквідації відповідача таких висновків суду не спростовує, оскільки введення тимчасової адміністрація та/або запровадження процедури ліквідації не звільняє банк від виконання зобовязань перед його кредиторами, а Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлюється спеціальний порядок виконання такого зобовязання.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, за ставками, чинним на момент предявлення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.27).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3,11,15,16, 319,509, 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» виконати умови Договору № 001695/ FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011 року та Договору № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011 року в частині повернення ОСОБА_2, яка є правонаступником померлої 17.05.2015 року ОСОБА_3, депозитного вкладу в сумі 25 000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.