Справа № 135/1054/16-ц Провадження № 22-ц/772/2187/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 81Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Матківської М.В., Сопруна В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення та визначення розміру застави, яку повинен внести позивач на депозитний рахунок, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про виключення з опису та зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення та визначення розміру застави, яку повинен внести позивач на депозитний рахунок, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про виключення з опису та зняття арешту з майна.

Заява мотивована тим, що ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.04.2016 року забезпечено позов, зобовязано управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області зупинити продаж арештованого майна, зазначеного в акті державного виконавця опису та арешту майна від 15.01.2016 року. ОСОБА_7 ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив винести додаткову ухвалу до ухвали про забезпечення позову, вирішивши питання про призначення суми застави, яку повинен внести позивач на депозитний рахунок суду, а саме 127247 гривень.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, про винесення додаткового рішення та визначення розміру застави, яку повинен внести позивач на депозитний рахунок відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції представник заявника оскаржує її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просив її скасувати та вирішити питання про визначення грошової застави, яку повинен внести позивач на депозитний рахунок Ладижинського міського суду Вінницької області визначивши її в розмірі ціни позову 127247 гривень.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.04.2016 року забезпечено позов, зобовязано управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області зупинити продаж арештованого майна, зазначеного в акті державного виконавця опису та арешту майна від 15.01.2016 року.

До винесення зазначеної вище ухвали клопотання про забезпечення заставою вимоги про забезпечення позову, від сторін у справі, не надходило.

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що йому не було відомо про розгляд судом питання про забезпечення позову, а тому він не встиг подати заяву про забезпечення заставою вимоги про забезпечення позову, спростовується ст.153 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає питання про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З аналізу зазначеної норми права вбачається, що визначення розміру застави для забезпечення позову є правом, а не обовязком суду, а враховуючи відсутність клопотання про визначення розміру такої застави, суд першої інстанції правомірно не розглядав зазначене питання.

Згідно з ч.1 ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Зазначений перелік є вичерпним.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством не передбачено винесення додаткової ухвали до ухвали про забезпечення позову.

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на те, що без визначення суми застави та внесення необхідної суми на депозитний рахунок суду може бути завдано збитків відповідачу ОСОБА_2, судовою колегію не приймаються, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази цього.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухавала суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування її відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_8

Судді: _______ Матківська М.В.

_______ ОСОБА_9