Провадження № 2/522/6211/16
УХВАЛА

30.06.2016 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтник» (код 00901536) у розмірі 100%, що належала ОСОБА_2.

Також позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення його позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» , у розмірі 100%, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1); та про заборону ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), здійснювати будь яким чином відчуження належної йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» , у розмірі 100%.

Клопотання обґрунтоване тим, що до теперішнього часу Відповідачем не виконано свого обовязку за попереднім договором купівлі-продажу корпоративних прав від 18.12.2015 р. Беручи до уваги той факт, що зобовязання не були виконані належним чином, у Позивача є всі підстави вважати, що Відповідач для ухилення від повернення грошей буде вчиняти дії, спрямовані на відчуження належного йому на праві власності майна або його знецінення, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Враховуючи положення діючого законодавства, Позивач вважає, що необхідно застосувати такий захід забезпечення позову, як накладення арешту та заборони відчуження вищевказаного майна відповідача.

До позову і клопотання про забезпечення позову Позивачем додано документи, які свідчать про належність відповідачу на праві власності частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» , зокрема витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет даного позову, ціну позову, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» , у розмірі 100%, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Заборонити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), здійснювати будь яким чином відчудження належної йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМОНТНИК» , у розмірі 100%.

Ухвала, набирає чинності з моменту її постановлення. Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання протягом одного року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя:

30.06.2016