04.07.2016 227/2629/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Хоменко Д.Є.
при секретарі Малашко С.В.
за участю заявника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля, цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Добропільське міськрайонне управління юстиції Реєстраційна служба Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю, Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі, про встановлення факту смерті, -
Заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його батько ОСОБА_1 все життя прожив в місті Донецьк, а с 20 листопада 2014 року мешкав у нього за адресою: АДРЕСА_1, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України. На початку червня 2016 року батько поїхав по справам в місто Донецьк. ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись в м. Донецьку його батько помер, згідно лікарняного свідоцтва № 165 від 27.06.2016 року. Згідно довідки причиною смерті було «Церебральний отеросклероз». Після смерті ОСОБА_1 був похований в м. Донецьку на кладовище Кіровського району. Довідка про смерть була видана Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Донецька. З даною довідкою заявник звернувся до РАЦС в м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції для реєстрації смерті, але отримав відмову, оскільки був наданий документ форма якого не відповідає формі вказаної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому змушений звернутись до Добропільського міськрайонного суду для встановлення факту смерті батька.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва та оформлення спадщини після смерті батька.
Просить встановити юридичний факт смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Аша, Челябінської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк.
Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу на розсуд суду.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка гр.ОСОБА_3., пояснила, що є сусідкою заявника та знала його батька ОСОБА_1 півтора року, підтвердила, що померлий проживав разом із сином та дійсно поїхав до міста Донецьк по справам де і помер. Вказала, що їздила похорони до м. Донецьк.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка гр.ОСОБА_4, пояснила, що є співмешканкою заявника, його батько ОСОБА_1 з 2014 року мешкав разом з ними. В червні 2016 року ОСОБА_1 поїхав до м. Донецьк де і помер, вона їздила на похорони, допомагала в організації.
Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, беручи до уваги показання свідків вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Відповідно до показань свідків, померлий дійсно жив разом із сином останні два роки, поїхав в м. Донецьк по справах де і помер, був похований в м. Донецьк на кладовищі Кіровського району.
Як вбачається з наданої заявником копії свідоцтва про народження, його батьком зазначений ОСОБА_1, тобто дійсно заявник є сином померлого ОСОБА_1
З копії лікарського свідоцтва про смерть № 165 від 27.06.2016 року, яка видана Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Донецька, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк.
Вказане свідоцтво про смерть видано закладом, яке розташовано на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку для оформлення спадщини.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
В судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010р. державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
За ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Надане заявником свідоцтво про смерть ОСОБА_1, видане установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ст.19 Конституції України, «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і вважає, що даний документ не є дійсним і не може створювати правових наслідків.
Але також, суд приймає до уваги роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування положень ст.257-1 ЦПК України від 15.04.2016 року №9-1130/0/4-16, та враховувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України, щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.
При цьому, суд звертає увагу заявника та заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області на позицію Верховного суду України, викладену в п.18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року, згідно якої, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, з огляду на сукупність досліджених доказів, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту смерті підлягають задоволенню.
Заявник ОСОБА_2 надав довідку МСЕК, серії 10 ААБ № 419520 з якої видно, що він є інвалідом першої групи.
Відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;
Керуючись ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.10,60,212-216,223,234,235,256-259 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Добропільське міськрайонне управління юстиції Реєстраційна служба Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю, Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Аша Челябінської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк Донецької області.
У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Суддя Д.Є.Хоменко