Справа № 569/8229/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Рівненський міський суд

в особі головуючої судді Крижової О.Г.,

при секретарі Гриценюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним, визнання спільною сумісною власністю, визнання частки в цьому майні, виділ частки в натурі в спільній сумісній власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання спільною сумісною власністю, визнання частки в цьому майні, виділ частки в натурі в спільній сумісній власності подружжя. В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що за час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 в спільну сумісну власність ними набута квартира АДРЕСА_1, яка на праві власності зареєстрована за відповідачем та рухоме майно на загальну суму 76 120 грн. Позивач вказує, що на даний час все вказане майно перебуває в користуванні відповідача та просить визнати договір дарування від 18.11.2002 року за №680, удаваним, як договір купівлі продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, як частку в спільній сумісній власності подружжя; стягнути з ОСОБА_2 половину вартості рухомого майна в сумі 36 600 грн., як грошову компенсацію її частки в спільній сумісній власності.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. В зустрічній позовній заяві вказав, що позов щодо поділу майна визнає частково, однак не згоден сплачувати їх вартість. Крім того вказав, що претендує на речі, які є вмонтованими, а саме: газова плита, газова колонка. ОСОБА_2 в зустрічній позовній заяві просить поділити спільне майно подружжя, виділивши йому ? частину вказаного в його позові та позові ОСОБА_1 майна та виділивши ОСОБА_1 ? частину майна подружжя. В задоволенні первісного позову просить відмовити.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з підстав , викладених у письмових поясненнях, додатково пояснила, про те, що був посвідчений договір-дарування їй стало пізнійше, так як на той час її не було дома, вказувала, що на придбання частини квартири, яка належала ОСОБА_3 вони з відповідачем-позивачем позичали кошти, так як своїх збережень їм не вистачало. Додала також, що в квартиру було вкладено значну суму коштів на проведення ремонтних робіт. Просила позовні вимоги задоволити. Зустрічний позов не визнала з підстав, вказаних у письмових запереченнях.

Представники позивача-відповідача позовні вимоги підтримали , просили їх задоволити в повному обсязі, в зустрічному позові відмовити.

Відповідач-позивач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, в частині поділу майна, але вказав, що не згідний сплачувати вартість речей , так як не заперечує, що би ОСОБА_1 їх забрала. В частині визнання договору дарування удаваним позовні вимги не визнає, з підстав, викладених у письмових поясненнях. Свої позовні вимоги підтримує, просить задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась про місце та час судового розгляду повідомлялась належним чином, подала нотаріально завірену заяву в якій вказала, що позов про визнання удаваним договору дарування, який посвідчений 18.11.2002 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим №680, за яким вона передала безоплатно у власність своєму рідному брату ОСОБА_2, належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 не визнає. Крім того вказала, що ніяких коштів за квартиру не отримувала від брата, вважає позов безпідставним та необґрунтованим і просить відмовити в його задоволенні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позичала сім"ї ОСОБА_2 кошти на те, щоб викупити частину квартири в сумі 500 доларів США.

Свідки ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що сім"я ОСОБА_2 брали кредит для виконання ремонтних робіт в квартирі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона і її сестра подарували свою частку в квартирі брату ОСОБА_11 , так як він пообіцяв на сімейній раді доглядати могилу батьків.

Заслухавши пояснення позивача - відповідача ОСОБА_1, відповідача позивача ОСОБА_2, представників позивача-відповідача, відповідача позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, зустрічний позов задоволити повністю.

ОСОБА_5 встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.1999 року в.о. державного нотаріуса Другої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 посвідчив, що спадкоємцями майна ОСОБА_13, померлої 04.02.1998 року є її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_14 та спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з квартири АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування частини квартири від 20.09.2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_15, ОСОБА_14 подарувала ОСОБА_2 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Рівненського міського суду від 01 жовтня 2001 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю та встановлено порядок користуванням приміщенням квартири АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_3 жилу кімнату площею 16,6 кв.м.; ОСОБА_2 жилі кімнати площею 17,1 кв.м.; кухню, ванну кімнату, туалет та коридор залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до листа пропозиції від 12.07.2001 року ОСОБА_3 згодна продати ОСОБА_2 належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за 12 000 грн., що становить 2230 доларів США.

Згідно рішення Рівненського міського суду від 02.10.2012 року шлюб, зареєстрований 24.11.1995 року відділом державної реєстрації акту цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №1930 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до Договору від 18.11.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно висновку Волинського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз №7688-7689 від 24.07.2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить: станом на 18.11.2002 року 75 000 грн., станом на 29.12.2014 року 617 000 грн.

Відповідно ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт- сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до сг. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийнятгя товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно,набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю,якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного ОСОБА_5 України у п.23 постанови №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч. 3 ст.368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 слід задоволити.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 10, 60, 257, 208-209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, керуючись ст. 212, 235, 368, 655, 662, 692 ЦК України, керуючись ст. 70 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання спільною сумісною власністю, визнання частки в цьому майні, виділ частки в натурі в спільній сумісній власності подружжя задоволити частково.

Визнати договір дарування від 18 листопада 2012 року за №680, удаваним як договір купівлі продажу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, як частку в спільній сумісній власності подружжя.

В решті позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволити.

Виділити ОСОБА_2: холодильник «Ардо», газову плиту «Ардо», газову колонку «Юнкер», телевізор, костюм для підводного плавання , рушницю для полювання.

Виділити ОСОБА_1 Вячеславівній: спальний гарнітур, шкіряну мяку частину (диван трійка, диван двійка, крісло), стіл під телевізор, журнальний столик, телевізор, стінка, диван, письмовий стіл, крісло, кухонний гарнітур (4 тумбочки), кухонний набір (стіл та 4 стільці), комод, шафа, пральна машина "Сіменс", домайній кінотеатр "LG", домашній кінотеатр Акай, програвач DVD, магнітофон, килим розміром 2х3м., палас натуральний шерстяний 1х2м, напольна вага, плеєр, хлібниця "Вінцер", штори, тюль, 10 вазонів з квітами, кухонні ножі "Леснер", люстри 4 шт., карнизи 4шт., диван.

Рішення може були оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошені рішення можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду на протязі 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова