Справа № 2/225/1482/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Торецьквугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Центральна» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою здоров'я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта Центральна» на свою користь 60000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання, посилаючись на те, що з 13.07.1994 року по 21.04.2016 року він перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта Центральна» ДП «Торецьквугілля», працюючи на підземних гірничих роботах електрослюсарем підземним, гірником підземним, прохідником. Позивача було звільнено з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, у звязку з виходом на пенсію за віком. За час роботи на підприємстві позивач отримав хронічну радикулопатію L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; вібраційну хворобу ІІ ст. ( Вегетосенсорна поліневропатія верхніх кінцівок в поєднанні з дефартрозом І ст. між фалангових, зап'ясько-п'ясткових суглобів та дефартрозом І ст. (ліктьових суглобів); хронічна двобічна сенсоневральна приглуватість, легка ст. (ІІ ст. за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5І.)

При огляді у МСЕК 31.05.2016 року йому було встановлено сукупний відсоток 65% втрати професійної працездатності, з яких: 30% - по професійному захворюванню хронічний радикуліт, 25% - по професійному захворюванню вібраційна хвороба, 10% - по професійному захворюванню туговухість, а також встановлена 3 група інвалідності.

Внаслідок отримання інвалідності, настання в позивача стійкої втрати працездатності, він переніс та продовжує переносити особливі моральні страждання, оскільки було загублено важливу частину нормальних життєвих функцій його організму, він змушений постійно звертатися за медичною допомогою, проходити стаціонарне лікування у медичних закладах, витримуючи при цьому страждання та переживання, які пов'язані з необоротною втратою здоров'я. Його турбують постійні болі у спині, суглобах, та постійних страх за своє здоров'я. Цим були порушені його плани на подальше життя.

Позивач в судове засідання не зявився, його інтереси за довіреністю представляла ОСОБА_6, яка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача, надавши письмові заперечення, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, пояснивши при цьому, що позивач дійсно знаходився у трудових правовідносинах з ВП «Шахта Центральна» ДП «Торецьквугілля». Також пояснила, що позивачем не додано не тільки будь-яких розрахунків, а навіть не вказано жодних міркувань з приводу визначення розміру моральної шкоди у грошовому еквіваленті, вважає, що визначення розміру моральної шкоди у 60000 грн. є необґрунтованим. Крім того, незаконні дії або бездіяльність роботодавця, що спричинили моральні страждання позивача відсутні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.07.1994 року по 21.04.2016 року позивач перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта Центральна» ДП «Торецьквугілля», працюючи на підземних гірничих роботах електрослюсарем підземним, гірником підземним, прохідником. Позивача було звільнено з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, у звязку з виходом на пенсію за віком.

Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії від 29.03.2016 року № 11/331 позивачу був встановлений діагноз: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; вібраційна хвороба ІІ ст. ( Вегетосенсорна поліневропатія верхніх кінцівок в поєднанні з дефартрозом І ст. між фалангових, зап'ясько-п'ясткових суглобів та дефартрозом І ст. (ліктьових суглобів); хронічна двобічна сенсоневральна приглуватість, легка ст. (ІІ ст. за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5І.).

При огляді у МСЕК 31.05.2016 року позивачу було встановлено сукупний відсоток 65% втрати професійної працездатності, з яких: 30% - по професійному захворюванню хронічний радикуліт, 25% - по професійному захворюванню вібраційна хвороба, 10% - по професійному захворюванню туговухість, а також встановлена 3 група інвалідності.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, що він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

З позовної заяви позивача, наданих ним копій медичних документів вбачається, що внаслідок ушкодження ним здоров'я у зв'язку з виконанням трудового обов'язку, позивач змушений проходити постійне підтримуюче (амбулаторне і стаціонарне) лікування, а також, що змінився образ його життя, що потребує від нього додаткових зусиль для її організації.

Наведені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому фізичні і моральні страждання, обмежує його можливість вести звичний йому спосіб життя, що, зокрема, встановлено висновками МСЕК про встановлення позивачу стійкої втрати професійної працездатності, групи інвалідності, про обмеження фізичної праці та необхідність постійного лікування, в тому числі медикаментозного, санаторно-курортного.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з трудовою травмою та професійним захворюванням, наявність для позивача вимушених змін у його можливій подальшій професійній діяльності, пов'язаної із обмеженням тяжкої фізичної праці, встановленням групи інвалідності, з необхідністю постійного лікування, і дістає висновку про часткове задоволення позову у розмірі 18000 грн.

На підставі ст.237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Центральна» на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою здоров'я на виробництві, 18000 (вісімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» ВП «Шахта Центральна» на користь держави судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: