Справа № 161/7023/15-ц
Провадження № 2/161/952/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вимогою до ФОП ОСОБА_4 про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона є художником та створила твори образотворчого мистецтва (картини), які увійшли до збірників: «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік», «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2009 рік», а також «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2011 рік» та інші. Користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права, позивач звернулась до Державної служби інтелектуальної власності України та зареєструвала авторське право на зазначені збірники творів образотворчого мистецтва, що підтверджується свідоцтвами № 54868, № 54869 та № 54873 про реєстрацію авторського права від 20.05.2014 року.

В позовній заяві позивач вказує, що їй стало відомо, що на сайті за посиланням http://zoloteruno.ub.ua/gооds/паbогу-dlya-vyshivaniya-135722/ здійснюється рекламування та продаж наборів для вишивання хрестиком. Даний факт підтверджується Висновком №1179 експертного компютерно-технічного дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Схеми для вишивання розроблені із зображеннями картин позивача. Зокрема, таких творів образотворчого мистецтва, як «Шоколадный пломбир», «Арбузик...», «У каждой девочки свой сад!», «Когда я с тобой, я летаю...» та «Хлебушек с салом...» (твори увійшли до збірників «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік» та «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2009 рік»). Усі ці товари, згідно інформації на сайті, розповсюджуються в інтернет-магазині під назвою «Натхнення-Золоте Руно». Діяльність у даному інтернет-магазині здійснює відповідач ФОП ОСОБА_5 Факт розповсюдження вишивок з творами позивача підтверджується товарним чеком № 92 від 23.03.2015 року, виданим на суму 502,50 грн. та платіжними дорученнями, що підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача ОСОБА_5 за продані товари.

Товари та послуги даного Інтернет-магазину, в тому числі й схем для вишивання хрестиком, на яких відтворено зображення картин художниці ОСОБА_3, розміщуються та рекламуються за допомогою Інтернет-платформи ub.ua.

Відповідно до пункту 3.2 Правил доменну UA: Приватні доменні імена другого рівня в домені . UA делегуються виключно у разі, якщо відповідне доменне ім'я повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, права на використання якого на території України належать відповідному реєстранту.

А відповідно до пункту 3.8 Правил, делегування приватного доменного імені другого рівня відбувається виключно за умови надання реєстрантом реєстратору, у правовідносинах між якими діє угода на реєстрацію доменного імені, відповідних документів:

3.8.1.для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, який охороняється на території України відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків - засвідченої центральним органом виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності виписки з Офіційного бюлетеня Міжнародного бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності, яка підтверджує факт міжнародної реєстрації Знака та факт його правової охорони на території України;

3.8.2.для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, на який центральним органом виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності видане свідоцтво України на знак для товарів та послуг - належним чином засвідченої копії такого свідоцтва;

3.8.3.в разі, якщо безпосередньо реєстрант приватного доменного імені другого рівня не є власником прав на використання Знака на території України - належним чином засвідченої копії договору про передачу власником Знака реєстранту доменного імені прав на використання цього Знака на території України, або ліцензійної угоди.

Таким чином для отримання домену в зоні .UA необхідно отримати свідоцтво на знаки для товарів і послуг. З відкритих відомостей БД "Електронна версія акумулятивного офіційного бюлетеня «Промислова власність» (за наступним посиланням: http://base.uipv.оrg/searchBul/search.php?асtion=sеагсh), розміщено офіційну достовірну інформацію про власника свідоцтва на знак для товарів і послуг № 82885 від 25.09.2007 року, яким є відповідач ФОП ОСОБА_4 Отримавши правову охорону на знак для товарів і послуг, відповідач ОСОБА_4 отримав реєстрацію на домен ub.ua.

Жодного дозволу позивач на використання своїх творів образотворчого мистецтв відповідачам не надавала, тому їхні дії є грубим порушенням авторського права позивача.

Вважає, що відповідачем порушено вимоги Цивільного кодексу України, Закону України «Про авторське право і суміжні права», та за неправомірне використання мережі Інтернет (на своїй інтернет-платформі ub.ua) творів образотворчого мистецтва позивача, відповідач повинен сплатити компенсацію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що станом на дату подачі позову становить 12 180,00 грн., а тому просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за порушення виключного майнового авторського права у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат замість відшкодування збитків та стягнення доходу та судові витрати по справі.

Представником позивача після проведеної експертизи обєктів інтелектуальної власності, яка була призначена ухвалою суду від 25 листопада 2015 року, та якою було встановлено розмір доходу (упущеної вигоди) в розмірі 77 879,00 грн., збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача компенсацію за порушення майнових авторських прав в розмірі 50 мінімальних розмірів заробітних плат.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та уточнені позовні вимоги, викладені в позовній заяві та в заяві від 22.03.2016 року, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених в запереченні на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є художником та створила твори образотворчого мистецтва (картини), які увійшли до збірників: «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік», «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2009 рік», а також «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2011 рік» та інші. Користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права, позивач звернулась до Державної служби інтелектуальної власності України та зареєструвала авторське право на зазначені збірники творів образотворчого мистецтва, що підтверджується свідоцтвами № 54868, № 54869 та № 54873 про реєстрацію авторського права від 20.05.2014 року.

У магазині «Дарунок», що знаходиться в м. Луцьку по пр. Волі, 4, 01 жовтня 2014 року представником позивача придбано дзеркальце, на яке нанесено твір образотворчого мистецтва позивача із збірника «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2011 рік».

ОСОБА_3 стало відомо, що на сайті за посиланням http://zoloteruno.ub.ua/gооds/паbогу-dlya-vyshivaniya-135722/ здійснюється рекламування та продаж наборів для вишивання хрестиком. Даний факт підтверджується Висновком №1179 експертного компютерно-технічного дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 27-40).

Схеми для вишивання розроблені із зображеннями картин позивача. Зокрема, таких творів образотворчого мистецтва, як «Шоколадный пломбир», «Арбузик...», «У каждой девочки свой сад!», «Когда я с тобой, я летаю...» та «Хлебушек с салом...» (твори увійшли до збірників «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2008 рік» та «Каталог робіт художниці ОСОБА_3 за 2009 рік»). Усі ці товари, згідно інформації на сайті, розповсюджуються в інтернет-магазині під назвою «Натхнення-Золоте Руно». Діяльність у даному інтернет-магазині здійснює ФОП ОСОБА_5 Факт розповсюдження вишивок з творами позивача підтверджується товарним чеком № 92 від 23.03.2015 року, виданим на суму 502,50 грн. та платіжними дорученнями, що підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок ФОП ОСОБА_5 за продані товари.

Товари та послуги даного Інтернет-магазину, в тому числі й схем для вишивання хрестиком, на яких відтворено зображення картин художниці ОСОБА_3, розміщуються та рекламуються за допомогою Інтернет-платформи ub.ua.

Відповідно до пункту 3.2 Правил доменну UA: Приватні доменні імена другого рівня в домені .UA делегуються виключно у разі, якщо відповідне доменне ім'я повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, права на використання якого на території України належать відповідному реєстранту.

А відповідно до пункту 3.8 Правил, делегування приватного доменного імені другого рівня відбувається виключно за умови надання реєстрантом реєстратору, у правовідносинах між якими діє угода на реєстрацію доменного імені, відповідних документів:

3.8.4.для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, який охороняється на території України відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків - засвідченої центральним органом виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності виписки з Офіційного бюлетеня Міжнародного бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності, яка підтверджує факт міжнародної реєстрації Знака та факт його правової охорони на території України;

3.8.5.для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака «.», але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, на який центральним органом виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності видане свідоцтво України на знак для товарів та послуг - належним чином засвідченої копії такого свідоцтва;

3.8.6.в разі, якщо безпосередньо реєстрант приватного доменного імені другого рівня не є власником прав на використання Знака на території України - належним чином засвідченої копії договору про передачу власником Знака реєстранту доменного імені прав на використання цього Знака на території України, або ліцензійної угоди.

Таким чином для отримання домену в зоні .UA необхідно отримати свідоцтво на знаки для товарів і послуг. З відкритих відомостей БД "Електронна версія акумулятивного офіційного бюлетеня «Промислова власність» (за наступним посиланням: http://base.uipv.оrg/searchBul/search.php?асtion=sеагсh), розміщено офіційну достовірну інформацію про власника свідоцтва на знак для товарів і послуг № 82885 від 25.09.2007 року, яким є відповідач ФОП ОСОБА_4 Отримавши правову охорону на знак для товарів і послуг, відповідач ОСОБА_4 отримав реєстрацію на домен ub.ua.

Жодного дозволу позивач на використання своїх творів образотворчого мистецтв відповідачам не надавала, тому їхні дії є грубим порушенням авторського права| позивача.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4, неправомірно використовуючи мережі Інтернет (на своїй інтернет-платформі ub.ua) творів образотворчого мистецтва позивача, допустив порушення її виключних майнових прав. У звязку з допущеним порушенням виключних майнових прав, позивач має право на отримання компенсації, що визначається ЗУ «Про авторське право і суміжні права» в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі; твір образотворчого мистецтва - скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Одночасно, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що субєкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах (що й було зроблено позивачем).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про авторське право і суміжні права» субєктами авторського права є автори та особи, яким автори передали свої авторські майнові права.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону України «Про авторське право та суміжні права». Використання творів без письмового дозволу (укладення ліцензійного договору) є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, що передбачено ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права».

Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», розповсюдження обєктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої обєкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих обєктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих обєктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.

Контрафактний примірник твору, ... - примірник твору, ... розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, ... (ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»).

Контрафактна продукція продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1185 «Про затвердження Національного стандарту № 4 «Оцінка майнових прав інтелектуальної власності» (Національний стандарт № 4, п.3).

Згідно із п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права субєктів авторського права і (або) суміжних прав.

Так, відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права субєктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 згаданого Закону, та їх майнові права, визначені ст.ст. 15, 39-41, з урахуванням передбачених ст.ст. 21-25, 42-43 обмежень майнових прав.

Згідно п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Розмір компенсації позивачем визначено з урахуванням п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», де вказано: «Відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону № 3792-ХІІ субєкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав субєкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; обєктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням обєкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних обєктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦКУ, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені у судовому рішенні.

Розмір компенсації визначається судом, виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 й не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону № 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач за неправомірне використання мережі Інтернет (на своїй інтернет-платформі ub.ua) творів образотворчого мистецтва позивача, повинен сплатити компенсацію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить на дату винесення рішення у справі 13 780,00 грн.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.ст. 1, 7, 8, 9, 14, 15, 17, 50, 51, 52 Закону України «Про авторське і суміжні права», ст.ст. 201, 421, 423, 424, 426, 431, 432, 438, 439, 440 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 225, 294, 296, 297 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6