Справа №173/1420/16-ц
Провадження №4-с/173/7/2016
У Х В А Л А

іменем України

20 вересня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю державного виконавця Охріменко Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та в.о. начальника цього відділу ДВС ОСОБА_3,

встановив:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулося публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Розвитку» на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та в.о. начальника цього відділу ДВС ОСОБА_3 В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні Верхньодніпровського районного відділу ДВС перебував виконавчий лист № 173/1555/15-ц, виданий 5 жовтня 2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу 4551 грн. 61 коп. постанову про відкриття виконавчого провадження стягував не отримував. Проте 25 липня 2016 року стягував отримав постанову про повернення виконавчого документа. Скаржник не погоджується з таким рішенням державного виконавця, оскільки ним не було вжито всіх заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду. Також в.о. начальника Верхньодніпровського районного відділу ДВС не здійснював належний контроль за вказаним виконавчим провадженням, що також є порушенням. На підставі вищевикладеного скаржник просив суд визнати дії старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 і в.о. начальника ВДВС ОСОБА_3 по винесенню та затвердженню постанови про повернення виконавчого документу стягувачу протиправними та безпідставними; визнати бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду протиправною та безпідставною; визнати бездіяльність в.о. начальника Верхньодніпровського районного відділу ДВС щодо не контролювання правильності та повноти виконання рішення суду протиправною та безпідставною; скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу; зобовязати посадові особи Верхньодніпровського районного ВДВС поновити виконавче провадження та винести відповідну постанову, провести виконавчі дії для повного, своєчасного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу.

В судове засідання представник скаржника та боржник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Державний виконавець Охріменко Р.Ю. в судовому засіданні скаргу не визнала, проти задоволення заявлених вимог заперечувала. Суду пояснила, що за заявою стягувача 14 січня 2016 року нею було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБР» заборгованості в сумі 4551 грн. 61 коп. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена як стягувачу так і боржнику. Також у межах виконавчого провадження державним виконавцем було направлено відповідні запити для зясування джерел доходів боржника, його майна. Було здійснено вихід державного виконавця за місцем реєстрації боржника та встановлено, що боржник за цією адресою фактично не проживає. У звязку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Окрім того стягував має право звернутися знову до ВДВС з цим виконавчим листом протягом строку предявлення його до виконання. Тому державний виконавець вважає скаргу необґрунтованою.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до таких висновків.

14 січня 2016 року старшим державним виконавцем Верхньодніпровського районного ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49772875 щодо примусового виконання виконавчого листа № 173/1555/15-ц від 5 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4551 грн. 61 коп. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу стягувача та боржника, що підтверджується супровідним листом від 14 січня 2016 року № 01/172.

Також у межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Охріменко Р.Ю. було зроблено відповідні запити до ПФ України та ДПС України щодо джерел доходів боржника, МВС України щодо зареєстрованих транспортних засобів боржника та отримано відомості про відсутність таких доходів та зареєстрованих транспортних засобів, отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на нерухоме майно боржника, отримано відомості про відсутність зареєстрованих на праві власності земельних ділянок за боржником. Окрім того, 27 травня 2016 року державний виконавець Охріменко Р.Ю. здійснила вихід за зареєстрованим місцем проживання боржника та встановила, що боржник за цією адресо фактично не проживає, про що було складено відповідний акт.

У звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можу бути звернуто стягнення у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 27 червня 2016 року державний виконавець Охріменко Р.Ю. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем Охріменко Р.Ю. виконувались дії з примусового виконання рішення суду, проте винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, на думку суду, є передчасним.

Так згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщоу боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тобто, перш ніж прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець повинен здійснити всі заходи щодо розшуку як майна боржника так і самого боржника. В судовому засіданні встановлено і це підтверджується матеріалами виконавчого провадження, що боржник за зареєстрованим місцем проживання не мешкає. Тобто фактичне місце проживання боржника та його майно за місцем проживання, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем не було встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Разом з тим державний виконавець, не маючи відомостей про фактичне місце проживання, перебування боржника в порушення вищевказаних вимог Закону не звернулася до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Посилання державного виконавця про те, що з таким поданням вона не зверталася, оскільки були відсутні відомості про зареєстроване право власності на майно боржника, суд вважає необґрунтованим, оскільки майно, на яке можливо звернути стягнення може знаходитись за місцем проживання боржника, яке не було встановлено.

У звязку з чим суд приходить до висновку, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2016 року є передчасною, а тому підлягає скасуванню. В цій частині вимоги скаржника є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Щодо інших вимог скаржника суд приходить до таких висновків.

Суд вважає необґрунтованими вимоги стягувача щодо зобовязання посадових осіб Верхньодніпровського районного ВДВС поновити виконавче провадження та винести відповідну постанову, провести виконавчі дії для повного, своєчасного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, яке є обовязковим для виконання відділом державної виконавчої служби.

Щодо оскарження бездіяльності в.о. начальника Верхньодніпровського РВ ДВС, слід зазначити таке.

Відповідно до ч 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Проте скаржником не зазначено та не наведено обґрунтування, в чому полягає бездіяльність начальника ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, зокрема не зазначено, які саме дії він мав зробити, здійснюючи контроль за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду, однак не зробив цього. Скарга не містить зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено. Посилання скаржника на ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на те, які саме права стягувача було порушено. Окрім того відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» здійснення контролю за законністю виконавчого провадження є правом, а не обовязком начальника ДВС.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та в.о. начальника цього відділу ДВС ОСОБА_3, задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 49772875 від 27 червня 2016 року, винесеною державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та скасувати її.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення ухвали мають право оскаржити її протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Ю.Шевченко