Справа № 282/457/16
Провадження № 2/282/187/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в смт. Любар справу за позовом ОСОБА_2 інтереси якого представляє ОСОБА_3 до Глезненської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує на те, що 05 жовтня 2004 року в с. Глезне, Любарського району Житомирської області у віці 60 років помер його батько ОСОБА_5

Згідно з чинним цивільним законодавством позивач являється спадкоємцем майна померлого.

Позивач своєчасно не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала та обставина, що позивач не проживав разом з покійним батьком і про місце його проживання йому не було відомо, оскільки його батьки не підтримували подружніх відносин. Про смерть батька йому не було відомо, поховання проводили сусіди та Глезненська сільська рада. Про останнє місце проживання та поховання батька він дізнався в червні місяці 2015 року від ОСОБА_4, який запропонував йому продати спадковий для нього житловий будинок та земельну ділянку, яка належала його батькові. Шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 05.04.2005 року, а тому позивач вважає, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, і просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі з підстав викладених у позовній заяві та суду пояснив, що позивач не знав про місце проживання свого батька, так як вони довгий час проживали окремо і його особисті пошуки місцезнаходження батька не дали результатів. Про смерть батька дізнався від ОСОБА_4 Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня.

Представник Глезненської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року він знаючи, що біля нього є будинок покійного ОСОБА_5 захотів його купити. Від односельців дізнався. Що у покійного є син, якого відшукав та домовився з ним про купівлю спадщини і дав йому частину грошей за це. Просив задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши думку учасників судового засідання, розглянувши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

29 жовтня 1969 року народився ОСОБА_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Копія свідоцтва про народження ІІ-РЦ №701201 від 13.11.1969 року вказує, що батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_5.

05 жовтня 2004 року в с. Глезне Любарського району у віці 60 років помер ОСОБА_5, про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 I-ТП № 244398 від 14.10.2014 року.

Витяг зі спадкового реєстру №42381220 від 08.12.2015 року вказує, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась.

Довідка Глезненської сільської ради №442 від 06.05.2016 року вказує, що ОСОБА_5 помер в с. Глезне Любарського району у віці 60 років і поховання здійснювала сільська рада за участю сусідів, спадкоємців на похороні не було.

Із копії довідки №1435 від 11.12.2008 року виданої Глезненською сільською радою ОСОБА_2, що знаходиться в матеріалах цивільної справи №2/282/1354/15 (а.с.20) судом встановлено, що сільська рада повідомила позивача (ОСОБА_2) про смерть ОСОБА_5, що суперечить викладеним обставинам про те, що позивач дізнався про смерть батька від ОСОБА_4 в червні місяці 2015 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня. Спадкова справа після померлого ОСОБА_5 не заводилась.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування розяснено, що главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Крім того, це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7), де вказано, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Крім того, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту родинних відносин), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України , висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також суд звертає увагу на те, що позивач через свого представника звертався до суду з вказаним позовом ще двічі 10.12.2015 року та 04.02.2016 року, які були залишенні без розгляду, що у відповідності до ч.2 ст.207 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду. Однак суд враховуючи те, що кожен раз позивач звертаючись до суду надавав суду різні докази про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вводить суд в оману вказуючи, що про смерть батька він дізнався в червні місяці 2015 року, що суперечить раніше наданим доказам, а саме довідці №1435 від 11.12.2008 року виданої Глезненською сільською радою позивачу ОСОБА_2 де вказано, що сільська рада повідомила його про смерть батька - ОСОБА_5, що знаходиться в матеріалах цивільної справи №2/282/1354/15 а.с.20.

Таким чином, достовірно вбачається, що позивач в особі свого представника не доводить обґрунтованість позовних вимог та не підтверджує про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 360-7 ЦПК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 інтереси якого представляє ОСОБА_3 до Глезненської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити.

Повний текст рішення складено 22 червня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_7