АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1990/15-ц Номер провадження 22-ц/786/940/16Головуючий у 1-й інстанції Савинський Г.Б. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2, представника відповідача Сергієнка С.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення неодержаного доходу за безпідставне користування майном,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ПрАТ «Райз-Максимко» на його користь компенсацію у розмірі 67 500 грн. за використання його власності без належної правової підстави та судові витрати у розмірі 675 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 10 грудня 2012 року, витребувано у ПрАТ «Райз-Максимко» автомобіль НОМЕР_1 та причіп ГКБ 8527 д.н.з. НОМЕР_2, що належать йому на праві власності. Вказане рішення було виконано лише 14 березня 2014 року.

Вважає, що відповідач має відшкодувати йому кошти за використання автомобіля та причепа за період з 10 грудня 2012 року по 14 березня 2014 року з урахуванням середньо ринкової ціни оренди такого майна.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ПрАТ «Райз-Максимко» на користь ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 67 500 грн. за використання його власності без належної правової підстави.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ПрАТ «Райз-Максимко», просило скасувати його та ухвалити нове рішення. яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.11.2012 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та витребувано у ПрАТ «Райз-Максимко» автомобіль НОМЕР_1 та причіп ГКБ 8527 д.н.з. НОМЕР_2, які належать ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішень Лохвицького районного суду від 27.08.2007 року по справі № 2-160/2007р. та від 24.12.2007 року по справі № 2-771/2007р.

Передача (повернення) належного позивачу майна відбулося в с. Забойки Тернопільської області, про що державним виконавцем складено відповідний акт від 14.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_4 отримав своє майно.

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої виходив з того, що між сторонами фактично виникли орендні правовідносини, визначивши розмір оплати за користування автомобілем та причепом відповідно до норм ст. 762 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Як вбачається з характеру спірних правовідносин, на них не поширюються вимоги ст. 762 ЦК України, оскільки між сторонами не укладався договір найму (оренди) автомобіля та причепа. Правовідносини між сторонами не містять договірних зобов'язань.

Позивач посилається на те, що з 10 грудня 2012 року по 14 березня 2014 року ПрАТ «Райз-Максимко» без належної правової підстави утримував КАМАЗ з причепом у себе, використовував його для господарської діяльності, отримував від такого використання прибутки, а тому відповідач повинен відшкодувати йому ці доходи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_2 не надав суду доказів, які б вказували на використання ПрАТ «Райз-Максимко» належного йому КАМАЗу з причепом та отримання від такого використання доходу, а також розмір доходу, який відповідач отримав або міг отримати від такого використання.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що такі докази в нього відсутні, а розмір компенсації 67 500 грн. він визначив по відомостям, викладеним в інтернеті як середня вартість оренди аналогічного транспортного засобу.

Згідно зі ст. 60 ч.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, доказування позивачем своїх вимог ґрунтується на припущеннях.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2, не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з ОСОБА_2, підлягають стягненню на користь ПрАТ «Райз-Максимко» судові витрати пов'язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"- задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення неодержаного доходу за безпідставне користування майном - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" судові витрати у розмірі 742,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- С.Ю. Мартєв

--//-- Л.М. Хіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: