Справа № 379/1013/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2016 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді Василенка О.М.
при секретарі: Сальник О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Таращанський РС УДМС про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з даною заявою і просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року включно.
Заявник в судовому засіданні позовні підтримав та пояснив, що в 2016 році виявив у себе відсутність паспорта колишнього СРСР зразка 1974 р., який він мав для підтвердження своєї особи, а паспорт громадянина України не отримав через часто тривалі проблеми зі здоров`ям. До територіальних відділів Державної міграційної служби про видачу йому паспорта громадянина України не звертався, так як в по місцю проживання не виникала потреба пред`являти паспорт до органів державної влади. Встановлення вказаного факту йому необхідне для отримання паспорта громадянина України та оформлення пенсії по інвалідності.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, проте, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника управління. Не заперечує проти задоволення заяви.
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Веселий Кут Таращанського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 02 жовтня 2015 року.
Згідно довідки № 11 від 05.09.2016 року виданої Веселокутським НВК Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад вбачається, що ОСОБА_1 з 1971 року по 1979 рік був учнем Веселокутської восьмирічної школи.
Згідно довідки № 393 від 01.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Таращанського району Київської області про те, що ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації місця проживання в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 з 1997 року по теперішній час.
З 08 травня 1983 року був призваний на військову службу та перебував у військовій частині НОМЕР_2 по 11 травня 1985 року, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 від 08.05.1983 року.
В 1983 році позивач закінчив Київський будівельний технікум та здобув спеціальність технік-будівельник. В зв`язку з частими змінами місця проживання диплом про закінчення середньо-спеціального закладу було втрачено, але в Картці обліку військовослужбовця наявний запис, що в 1983 році позивач закінчив Київський будівельний технікум та здобув спеціальність технік-будівельник.
Відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_4 від 15.07.1982 року позивач ОСОБА_1 з 1985 року по 1996 рік працював в місті Києві в Київському лісопромисловому комбінаті . З 2003 року по 2007 рік працював на посаді сторожа в ТОВ Веселий Кут.
Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України та оформлення пенсії по інвалідності.
Вказані обставини встановлено з показань позивача та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні та матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Враховуючи те, що заявник станом на 24.08.1991 року і по даний час постійно проживав на території України, що підтверджується відповідними документами, проте з різних причин не зміг у свій час отримати паспорт громадянина України, на даний час бажає його отримати, тому, суд вважає, що вимоги заявника повинні бути задоволені.
Керуючись ст. ч. 1 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», Постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., ст.ст. 15, 30, 62-63, 209, 234, 256, 257 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року включно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складено 20.09.2016 року

Головуючий:О. М. Василенко