Справа № 350/1690/14-ц
Провадження № 22-ц/779/648/2016
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В. М. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні дорогою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Суходільської сільської ради про скасування земельного сервітуту за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 27 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 29 грудня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні заїздом, який проходить через її садибу від АДРЕСА_1 до його домоволодіння та земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про знесення двох воріт, частини літньої кухні та житлового будинку відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Суходільської сільської ради про скасування земельного сервітуту відмовлено.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 27 січня 2016 року задоволена заява ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду.

Постановлено роз'яснити ОСОБА_3, що ОСОБА_2 має право проходу та проїзду виключно кінним транспортом по заїзду через подвір'я її господарства, що в АДРЕСА_2.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність ухвали суду.

Так суд роз'яснив, що він має право пішохідного проходу та проїзду лише кінним транспортом, хоча таким проходом і проїздом він і так користувався. Однак, для доступу до його земельної ділянки йому необхідний проїзд легковим, а іноді і вантажним автомобілем.

Апелянт вважає, що ухвалою про роз'яснення рішення суд фактично змінив резолютивну частину судового рішення, яким йому було дозволено здійснювати заїзд.

Не враховано судом і того, що іншого заїзду до господарства у нього немає.

Просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою роз'яснити, що позивач має право проїзду до своєї земельної ділянки через садибу відповідача автомобільним транспортом, а саме автомобілями легковими, спеціальним робочим транспортом, невеликими вантажними автомобілями.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3, її представник та представник сільської ради апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь в справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з положень цієї процесуальної норми, така заява подається у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» дано роз'яснення про те, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 29 грудня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні заїздом, який проходить через її садибу від АДРЕСА_1 до його домоволодіння та земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Встановлено, що згідно договору про встановлення земельного сервітуту від 05.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та зареєстрованого у Суходільській сільській раді, власник земельної ділянки в АДРЕСА_2 встановлює земельний сервітут на право проходу і проїзду кінним транспортом через земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,0138 га.(а.с.9)

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні проїздом шляхом знесення двох воріт на дорозі, частини літньої кухні та житлового будинку для влаштування дороги шириною 3,5 м.

Рішення суду про часткове задоволення позову та зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні заїздом через її подвір'я мотивоване тим, що ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_2.) придбала житловий будинок 15.07.2014 року, а договір про земельний сервітут на право проходу та проїзду через подвір'я ОСОБА_3 виключно кінним транспортом був укладений 05.10.2012 року. Крім того, влаштування дороги через подвір'я ОСОБА_3 для заїзду автомобільним транспортом не відповідає чинним будівельно-технічним нормам.

Оскільки резолютивна частина рішення суду була незрозумілою, а саме, припускала кілька варіантів тлумачення, що могло ускладнити виконання рішення, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність його роз'яснення.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що ухвалою про роз'яснення рішення суд фактично змінив його суть не заслуговують на увагу, оскільки, як було зазначено вище, рішення суду мотивоване тим, що право проходу та проїзду через земельну ділянку ОСОБА_3 визначено договором про земельний сервітут, за умовами якого позивач має право проїзду лише кінним транспортом.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Рожнятівського районного суду від 27 січня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук М.Д. Горейко