У Х В А Л А

04 квітня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

при секретарі Коверченкової М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Добропілля подання в.о.начальника Відділу державної виконавчої служби Авдіївського МУЮ ОСОБА_1, про розшук боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2016 року в.о.начальника Відділу державної виконавчої служби Авдіївського МУЮ ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_2. Зазначив, що на примусовому виконанні відділу ДВС Авдіївського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-443 виданий 28.09.2009 року Калінінським районним судом м. Донецька, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліментів на її утримання у розмірі 250 грн. щомісячно. Однак, зобовязання, покладені на боржника рішенням суду добровільно ним не виконуються. Прийнятими заявником заходами, фактичне місце знаходження боржника не встановлено.

В судове засідання представник Відділу державної виконавчої служби Авдіївського МУЮ не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд подання про розшук боржника без його участі.

Відповідно до положень п.10 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звернутись до суду з поданням про розшук боржника.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - фізичної особи здійснюють органи внутрішніх справ. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження містяться у розділі Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до вимог пункту 3.12 Інструкції перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи щодо:отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до ч.1 ст.375 Цивільного процесуального кодексу України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання державного виконавця мотивоване тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів а фактичне місце мешкання боржника не відомо.

Разом з тим, державним виконавцем не було надано до суду доказів, що підтверджують факт, щодо повідомлення боржника про відкриття провадження, ані доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за виконавчим провадженням. Державний виконавець посилається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань. Крім того заявником не надано до суду доказів, що підтверджуються усю повноту вчинення виконавчих дій щодо виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, з наведених мотивів, суд відмовляє у задоволенні подання державного виконавця за необґрунтованістю, оскільки в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, а також підтвердження факту його відсутності за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 375 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 40 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання в.о.начальника Відділу державної виконавчої служби Авдіївського МУЮ ОСОБА_1, про розшук боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.А. Притуляк

04.04.2016