Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Коломієць О.С., Жигановської О.С.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 42784,02 грн.. Зазначало, що 25.06.2011 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір із наданням відповідачу кредиту в сумі 15000 грн. Позичальник умови кредитного договору тривалий час не виконував і станом на 12.08.2015 року виникла вказана заборгованість.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00047191 від 25.06.2011року в сумі 42784, 02 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 427,84 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд розглянув справу без його участі та не застосував ч.3 ст.551 ЦК України, окремі положення договору є несправедливими.

Розглянувши справу, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 25.06.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір (далі Договір), за яким відповідач отримав кошти в сумі 15000 грн. строком до 25.06.2014 року зі сплатою відсотків у розмірі 15 % на місяць.

Розділом 1 та п.4.2, 4.3 Договору передбачено також сплату 1,75% комісії за управління кредитом, 25% штрафу за невиконання вимог п.3.3.3 Договору (надання банку документального підтвердження отримуваного поточного доходу у випадку прострочення виконання боргових зобовязань) та 0,50% пені за прострочення сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком.

Умови кредитного договору відповідач не виконував належним чином і станом на 12.08.2015 року утворилася заборгованість в сумі 42784,02 грн., з яких : 6346,24 грн. заборгованості за кредитом, 1078,84 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3480,51 грн. комісії, 31878,43 грн. пені.

Суд першої інстанції на підставі ст.ст.629, 1054 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних відносин та невиконання їх боржником належним чином.

В той же час, судом не враховано вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Такий правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка в силу вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Суд зазначене не врахував.

З матеріалів справи вбачається, що прострочена заборгованість за основним договором складає 7425,08 грн. (тіло кредиту та нараховані проценти), а неустойка становить 31878,43 грн., що значно перевищує розмір збитків, а тому є підстави для зменшення неустойки до розміру заборгованості за основним договором, до яких, згідно ст.1054 ЦК України, входить кредит та проценти, тобто до 7425,08 грн., що також не перевищує розміру пені нарахованої за один рік до звернення з позовом)

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Так, сплачені відповідачем кошти в сумі 19400 грн. враховані у розрахунку заборгованості по погашенню тіла кредиту 8653,76 грн.), процентів за користування кредитом (4169,83 грн.), комісії (5969,49 грн.) та пені (606,92 грн.).

За змістом ст.549 ЦК України комісія не відноситься до неустойки, а тому до неї не може застосовуватися ч.3 ст.551 ЦК України.

Вимога про визнання недійсними окремих частин кредитного договору відповідачем заявлена після ухвалення судового рішення і до даного часу судове рішення не ухвалено, а тому діють умови договори, які є чинними.

Доповнення до апеляційної скарги і зміну вимог, що викладені у письмових поясненнях представника позивача, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на вимоги ч.1 ст.300 ЦПК України, а розгляд справи без участі відповідача, з урахуванням наведених ним доводів у апеляційній скарзі, не вплинув на інші висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення суду слід змінити, зменшивши загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, до 18330,67 грн., при цьому зазначивши всі його складові.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року змінити, зменшивши розмір пені з 31878,43 грн. до 7425,08 грн., у звязку із чим, абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції :

«Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00047191 від 25.06.2011 року в сумі 18330,67 грн., з яких : 6346,24 грн. заборгованості за кредитом, 1078,84 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3480,51 грн. заборгованості за комісією, 7425,08 грн. пені.»

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Судді