Справа № 569/249/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

відповідача та представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ОСОБА_1, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідач та представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю, не заперечували проти задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові, просили суд їх задоволити.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідача та представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, 16 червня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір позики грошових коштів (далі - Договір), згідно з умовами якого позивачем було надано відповідачу ОСОБА_4 кошти у розмірі 160000,00 грн., що в сумі по ринковому курсу станом на 16.06.2012 року еквівалентна 20000,00 доларів США строком на один рік, до 15 червня 2013 року. Відповідач ОСОБА_4, в свою чергу, зобовязався повернути вказані грошові кошти в гривнях, в сумі, що еквівалентна 20 000,00 доларів США, за ринковим курсом на день повернення коштів.

З метою забезпечення належного виконання грошових зобовязань за Договором між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4, ОСОБА_3В, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 16 червня 2012 року було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру № 21, що знаходиться в м. Рівне, на проспекті ОСОБА_9, 18, яка належить їм на праві приватної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства комітету Рівненської міської ради 29.01.1999 року згідно з наказом №1 від 29.01.1999 року.

Всі свої зобовязання за Договором позивачем виконано повністю, позика надана в розмірі та строки передбачені Договором. В той же час, відповідач ОСОБА_4 в обумовлений Договором строк позики не повернув, предявлену вимогу від 31.07.2015 року про виконання порушеного зобовязання проігнорував. В звязку з цим, заборгованість відповідача ОСОБА_4 перед позивачем складає 475 814,42 грн., що за ринковим курсом на день предявлення позову еквівалентно 20 000, 00 доларів США.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

За змістом ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до п. 5.4. Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Відповідно до п.5.2. Іпотечного договору у випадку порушення іпотекодавцями обовязків за цим договором та/або Договором позики іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмове повідомлення про порушення обовязків за цим та/або Договором позики, в якому зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодржателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

31 липня 2015 року позивачем ОСОБА_1 була надіслана письмова вимога відповідачеві ОСОБА_4 про усунення порушення основного зобовязання за Договором у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, що відповідає положенням ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та змісту іпотечного договору. Проте, відповідач суми позики позивачу не повернув. А отже, позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки і пред'явлення позову про звернення стягнення є обґрунтованим.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 про задоволення вимог шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Верховним Судом України у Постанові від 11 грудня 2013 року по справі № 6-124цс13 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом права власності на предмет іпотеки, згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення повністю.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3В, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 4 758,12 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 612 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 60, 88, 208-209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ОСОБА_1 задоволити повністю.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 475 814,42 грн. за Договором позики грошових коштів від 16 червня 2012 року звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру № 21 на проспекті ОСОБА_9, 18 в місті Рівне, яка належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на праві приватної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства комітету Рівненської міської ради 29.01.1999 року, згідно з наказом № 1 від 29.01.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру № 21 на проспекті ОСОБА_9, 18 в місті Рівне, яка належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на праві приватної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства комітету Рівненської міської ради 29.01.1999 року, згідно з наказом № 1 від 29.01.1999 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 по 793,02 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_10