справа №619/128/16-ц
провадження №2/619/380/16
22 березня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі головуючого - судді Болибок Є.А.
за участю: секретаря судового засідання Молотко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим, та зобовязання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86; зобовязати Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 16.05.1984 року між нею та ОСОБА_2, було укладено договори куплі-продажу нерухомого майна: житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86. Положенням пункту 3.1.5. зазначених договорів купівлі-продажу нерухомого майна було зобовязано продавця звільнити житловий будинок протягом трьох календарних днів, тобто до 20 травня 2015 року, та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб до 31 травня 2015 року». Але категорично ігноруючи положення пункту 3.1.5. договорів купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_4, який повністю ознайомившись зі змістом зазначених договорів, про що поставив власноручно підпис в графі «Продавець» цих договорів у присутності приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, одержавши від ОСОБА_1 гроші у повному обсязі за продаж ним їй житлового будинку з надвірними будівлями за вказаною адресою, не виконує умови цих договорів в частині зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою до 31 травня 2015 року. На її неодноразові прохання до ОСОБА_4 зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме зняти з реєстрації його брата - ОСОБА_3, та себе, останній категорично відмовляв їй, не надаючи аргументованих пояснень з даного приводу. Станом на сьогодні виконання пункту 3.1.5. вищевказаних договорів прострочено. Виходячи з чого вважає порушеними її цивільні права набуті внаслідок правочину виниклого 16.05.2015 року в частині не зняття з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб, які вже не мають жодного відношення до житлового будинку який належить позивачеві.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка про виклик до суду йому була вручена 23 лютого 2016 року.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка про виклик до суду йому була вручена 23 лютого 2016 року.
Згідно ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, справу просила розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідачів просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти такого розгляду справи не заперечувала.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі у судове засідання не зявилися без поважних причин, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
У судове засідання представник третьої особи Дергачівського РВ ГУ ДМС України в Харківській області не зявився, уповноважений представник ОСОБА_6 подала до суду заяву, відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позову, просила справу розглядати у її відсутність.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованому в реєстрі за №169, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_2 передає у власність у власність, а ОСОБА_1 прийняла у власність ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86. Договором встановлено строк зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб до 31 травня 2015 року.
Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованому в реєстрі за №172, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, ОСОБА_2 передає у власність у власність, а ОСОБА_1 прийняла у власність ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86. Договором встановлено строк зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб до 31 травня 2015 року.
Відповідно до довідки №1609 від 15.09.2015 року, виданої Черкасько Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_1 занесена в господарську книгу сільської ради в с. Черкаська Лозова по вул. Шевченко №86. Згідно запису по господарській книзі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 входять до складу її сімї.
Згідно довідки КП «Технічної інвентаризації Інвенрос» від 03.12.2015 року, житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86, видано ОСОБА_1.
Згідно паспорту МТ250387, виданого Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.
За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Глава 28 ЦК України визначає житло обєктом права приватної власності.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ МВС України в Харківській області від 29.01.2016 року, ОСОБА_2, зареєстрований в Харківській області Дергачівському районі сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ МВС України в Харківській області від 29.01.2016 року, ОСОБА_3, зареєстрований в Харківській області Дергачівському районі сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
ОСОБА_1 є власником зазначеного житлового будинку, відповідачами не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності реєстрації у житловому будинку, який належить позивачеві.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: Харківська область Дерачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86
Щодо зобовязання Дергачівського РВ ГУ ДМС України в Харківській області примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: Харківська область Дерачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86.
Кожна особа має конституційне право на судовий засіб захисту, зокрема право на пред'явлення позову в процесуальному розумінні. Відсутність же права на позов у матеріально-правовому розумінні є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.
Згідно ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Згідно ст.1 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого Постановою КМ України №360 від 20.08.2014 року, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів..
Відповідно до п.24 ст.3 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого Постановою КМ України №360 від 20.08.2014 року, ДМС України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання (перебування) фізичних осіб, веде відповідний реєстраційний облік.
Таким чином, законодавством встановлений порядок реєстрації місця проживання осіб, відповідно до якого на Державну міграційну службу України покладені здійснення зняття з реєстрації місця проживання.
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 позов до Дергачівського РВ ГУ ДМС України в Харківській області не подавала, клопотання про залучення його до участі у розгляді справи у якості співвідповідача не заявляла.
Таким чином, у суду відсутні правові підстави для зобовязання третьої особи вчинити певні дії.
Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11 зазначив наступне. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Так як ОСОБА_1 разом з вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування, заявила вимогу про зняття їх з реєстрації місця проживання, то суд з урахуванням зазначеної постанови Верховного Суду України задовольняє позов у цій частині.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215, 223-226, 233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область Дерачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86.
Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область Дерачівський район сел. Черкаська Лозова вул. Шевченко №86.
Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Зняти ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Є. А. Болибок