Справа №6/489/64/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про обмеження боржника у праві виїзду,

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 р. державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання боржником зобовязань за виконавчим провадженням, що перебуває в провадження цього органу державної виконавчої служби України про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Подання обґрунтовано тим, що в рішення суду повно та своєчасно відповідно до графіку щомісячних платежів ОСОБА_3 не виконує, немає роботи, доходів та майна

В судовому засіданні державний виконавець підтримала вимоги свого подання та їх обґрунтування.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця Ленінського ВДВС, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Встановлено, що Ленінський ВДВС постановою від 08 серпня 2012 р. відкрив виконавче провадження № 33755173 стосовно стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина, аліментів в розмірі ? частини від його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 10 червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Здійсненими виконавчими діями було встановлено, що у боржника відсутні зареєстровані за ним транспортні засоби, банківські рахунки, він не отримує пенсіє, офіційно не працевлаштований, нерухомості у власності не має.

Заборгованість на час розгляду справи в суді, станом на 01 грудня 2015р. становить 28018,81 грн.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Задоволення такого подання на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» можливе у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»), тобто за умови доведеності дії чи бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Сам факт наявності у боржника заборгованості не свідчить про наявність підстав для задоволення подання.

У матеріалах подання є заява боржника за грудень 2015р. про долучення до матеріалів виконавчого провадження квитанції про погашення боргу з аліментів (а.с. 28).

Відтак, на думку суду підстави подання в частині ухиляння від сплати аліментів є недоведеними, а тому задоволенню воно не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький