Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/77/16-ц

номер провадження 2/695/363/16

16 вересня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди в сумі 100000,0 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 виступаючи на сесії Золотоніської районної ради 25 грудня 2016 року зауважив, що влада в особі ОСОБА_1 зробила собі статус учасника бойових дій, в той час як родина ОСОБА_5, який загинув, беручи участь у АТО, статусу сім`ї загиблого не має. Впродовж усього виступу відповідач висловлювався негативно у бік позивача, даваши розуміти, що протягом усієї служби в армії ОСОБА_1 байдикував та незаконно отримав статус учасника бойовиї дій. Вважаючи себе публічною людиною вважає позивач стверджує, що ОСОБА_4 своїм виступом на сесії районної ради зганьбив його ділову репутацію як чесної порядної людини, а тому змушений був звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивач ОСОБА_1 вважає, що такими діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні душевної рівноваги, через його стан страждають і члени його сім`ї, що потребує від позивача вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. Його душевні переживання важко оцінити, і позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь 100000,0 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю ствердив свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на чинне законодавство (письмовий текст промови в дебатах долучений до матеріалів справи).

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю заперечували проти позовних вимог, наголошуючи, що відповідач на сесії зауважував, що ОСОБА_1 має право по закону на отримання статусу учасника бойових дій, проте морального права, на його думку, позивач не має, так як сім`я загиблого ОСОБА_5 ще не отримала відповідного статусу. А тому вважають висловлювання відповідача оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прослухавши аудіозапис виступу відповідача кібальника О.П. на сесії районної ради, що відбулась 25 грудня 2015 року, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень...

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи юридичним складом правопорушення щодо перелічених особистих немайнових прав є сукупність обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ст. 60 ЦПК України та п. 19 вищезазначеної постанови вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Частина 2 ст. 30 Закону України Про інформацію, відмежовує фактичні дані від оціночних суджень, за ознакою можливості їх спростування чи доведення правдивості: оціночними судженнями... є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України Про інформацію ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Рішенням Європейського суду з прав людини від 29.03.2005 року у справі Українська Прес-Група проти України наголошується: .41. У своїй практиці суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованою Законом України від 11.07.1997 року № 475/97-ВР) 42. Однак навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.... Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, пояснив, що він є головою Золотоніської райдержадміністрації та чув виступ депутата районної ради ОСОБА_4, який заявив, що є і їхня вина в тому, що загиблий у зоні АТО ОСОБА_5 не має статусу учасника АТО, а ОСОБА_1 його отримав. Свідок знає позивача давно, знає, що він пішов служити до армії добровільно, а тому вважає, що ОСОБА_4 не мав моральних підстав обговорювати підстави отримання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 Дійсно були задіяні всі можливості щодо допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_5. Щодо виступу ОСОБА_7 на сесії, то були і певні звинувачення, що статус отримав незаконно, і оцінюючі судження були.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідані пояснив, що він був присутній на сесії райради і чув, як ОСОБА_4 говорив, що ОСОБА_1 незаконно отримав статус учасника бойових дій, що влада нічого не робить для того, щоб допомогти родині загиблого ОСОБА_5. Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснили, що вони служили разом з ОСОБА_1, разом перевозили боєприпаси у зону АТО, він керував колоною: знають позивача лише з позитивної сторони. Дякуючи ОСОБА_1 жодних проблем з документами, коли оформляли статус учасника бойових дій, не виникло. Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що була присутня на сесії та чула виступ ОСОБА_4 у питанні: Різне. Він говорив, що влада нічого не зробила, щоб ОСОБА_5 дали учасника бойових дій, а собі зробила, мав на увазі ОСОБА_1 Далі звинувачував, що позивач не законно отримав статус учасника бойових дій, до був дома та займався городніми роботами. На ці слова було обурення залу, авторитет ОСОБА_1 від слів ОСОБА_4 не похитнувся. Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що з позивачем знайомі з 2014 року, раз у місяць або два рази у місяць були вихідні на службі і вони їздили додому, ніхто не має впливу на отримання статусу учасника бойових дій. Були документи на виїзд у зону АТО, термін перебування завжди вказувався в наказі залежно від ситуації на фронті. ОСОБА_14 допитана як свідок у судовому засіданні пояснила, що вона також є депутатом райради, і була присутня на тій сесії. До початку сесії вони з ОСОБА_4 обговорювали свої депутатські справи, в тому числі і про ОСОБА_5 Він говорив, що до нього звертались люди, говорили, що ОСОБА_1 копав картоплю, ламав кукурудзу. У виступі на сесії ОСОБА_7 говорив про ситуацію в районі, говорив, що виборці упрікають, якщо пільги то чиновники перші, а простим людям зась. Свідок вважає, що нічого образливого у виступі ОСОБА_4 не було, лише оцінка роботи. Крім того, слід зазначити, що в аудіозаписі виступу ОСОБА_4 на сесії райради, що відбулася 25.12.2015 року, звучить вислів відповідача щодо законного отримання статусу учасника бойових дій, проте на думку виступаючого морального права на отримання цього посвідчення ОСОБА_1 не має. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином судом встановлено, що одна публічна особа депутат районної ради ОСОБА_4 дав оцінку роботі та службі іншої публічної особи ОСОБА_1, який до призову на службу працював заступником голови райради, а тому предметом спору у даному випадку є висловлювання відповідача ОСОБА_4, які не можна інакше витлумачити, як критика роботи ОСОБА_1, як заступника голови райради, оцінка його дій, з використанням мовних засобів, якими володіє відповідач, то вони не підлягають спростуванню та доведення їх правдивості. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних до ОСОБА_4 щодо захисту честі, гідності та ділової репутації. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо захисту честі, гідності, ділової репутації, то не підлягає до задоволення і позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди. На підставі зазначеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, Законом України Про інформацію, ст., ст. 10, 209, 212, 213 ЦПК України, суд ВИРІШИВ: ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягненні моральної шкоди. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Суддя: Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 21 вересня 2016 року.