Провадження №2/760/4620/16
У Х В А Л А

/про залишення заяви без руху/

21 червня 2016 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача - Приватного підприємства »ФАРТ 1» 200 00,00 гр. матеріальної шкоди та 50 000,00гр. в відшкодування моральної шкоди, завданої ненаданням необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію в порядку Закону України « Про захист прав споживачів».

Одночасно з позовною заявою подана заява про забезпечення позову, якою позивачка просить накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або інших осіб.

Заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.ч.2 та 4 ст.151 ЦПК України.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову викладено в ч.2 ст.151 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Судук Укроаїни № 9 від 22 12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з цього, в заяві не зазначено:

-не обгрунтовано застосування заходів забезпечення позову саме у формі, приведеній позивачкою;

-не зазначено, на яке майно або грошові кошти відповідача позивачка просить накласти арешт;

-в якому розмірі позивачка просить накласти арешт на грошові кошти відповідача та де саме - на розрахункових рахунках у банках чи у самого відповідача;

-якщо на розрахункових рахунках у банківських установах, у яких саме;

-на яке саме майно відповідача позивачка просить накласти арешт де воно знаходиться та чим підтверджується його належність відповідачу;

-що розуміється позивачкою під знаходженням у нього чи інших осіб та у кого саме можуть знаходитися ці кошти та майно;

Відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 275, 60 гр.

При зверненні до суду заява про забезпечення позову судовим збором не оплачена і документ про його сплату до суду не додано.

Виходячи з цього, позивачка має сплатити судовий збір у розмірі 275, 60 гр. на:

-р/р: 0010, МФО: 820019, інд. код: 38050812, код платежу: 22030101, одержувач: УДК СУ у Солом'янському районі м. Києва, банк одержувач: ГУДК в м. Києві.

Керуючись ст. ст. 151, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя