У х в а л а

16 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ГримичМ.К., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у

м. Києві про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від

10 травня 2016 року подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено право ОСОБА_4 виїзду за межі України до виконання зобов'язань згідно виконання виконавчого провадження

№ 25446930 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2858 від

06 квітня 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу апеляційного суду м. Києва від

15 серпня 2016 року, в якій заявник просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувана ухвала, не підлягає касаційному оскарженню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку (п. 241 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Водночас ст. 324 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-716цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи наведене, касаційна скарга представника

ОСОБА_2- ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від

15 серпня 2016 року не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувана ухвала не підлягає оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 293, 324 ЦПК України,

у х в а л и в :

У прийнятті касаційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року - відмовити.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К.Гримич