АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівЛевенця Б.Б., Слободянюк С.В.
при секретаріСинявському Д.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

позивача ОСОБА_7

представника позивача ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, третя особа: Печерська РДА в м. Києві, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2016 року позов задоволено./а.с.155-159/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_7 неодноразово зверталася до ОСОБА_5 для отримання дозволу на виїзд за кордон для відпочинку та оздоровлення разом з сином, проте не отримавши жодної відповіді була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того, ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної прикордонної служби України та Державної міграційної служби України про вчинення дій, спрямованих на заборону дитині ОСОБА_10 перетинати кордон. Тобто ОСОБА_5 зі своєї сторони вчиняє перешкоди у вихованні дитини. Також судом не взято до уваги Висновки психологічного обстеження Міського центру дитини Виконавчого органу Київської міської ради від 15.08.2014р. та від 08.10.2015р. відповідно до яких психологом рекомендовано розглянути питання щодо заборони спілкування ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_10. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач у 2007 році мали близькі стосунки, від яких 17.03.2008 р. відповідач народила сина ОСОБА_10.

№ справи 757/43715/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14072/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2014 року ОСОБА_5 визнано батьком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.16-24/, що підтверджено також рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 року /а.с.25-29/ та ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року /а.с.30-33/.

Дитина проживає разом із матір'ю ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 яка належить їй на праві власності.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 09.02.2016 р., затвердженого начальником Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, за місцем її проживання створено всі належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку малолітньої дитини.

Як вбачається з Висновку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі ОСОБА_5 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_10, за вказаною вище адресою проведено обстеження житлово-побутових умов та з'ясовано, що для проживання, навчання та повноцінного розвитку малолітньої дитини створено належні умови. Під час обстеження з дитиною проведено бесіду, в ході якої було з'ясовано, що хлопчик не заперечує щодо зустрічей з біологічним батьком.

Батько дитини, на підставі договору оренди, проживає за адресою: АДРЕСА_2. За вказаною адресою спеціалістами Служби у справах дітей Голосіївської РДА проведено обстеження умов проживання, встановлено, що умови для проживання, виховання та розвитку малолітнього ОСОБА_10, створено належним чином.

Також встановлено, що між сторонами існує спір з приводу способу участі батька у вихованні дитини та у спілкуванні з нею.

Згідно Висновку про визначення способів участі батька у спілкуванні з малолітнім сином, Печерська районна в батька з малолітнім сином: друга та четверта субота кожного місяця з 10.00 год. - до 19.00 год.; в день народження дитини, а саме - 17 березня кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12.00 год. - 16.00 год.; в період літніх та зимових канікул - 7 (сім) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 150 СК України про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Встановивши, що у висновку органу опіки та піклування не відображено пояснення позивача про неможливість спілкуватися з дитиною четвертої суботи кожного місяця з 10.00 год. - до 19.00 год., а у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у його вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною слід встановити наступний, а саме: кожну другу в місяці п'ятницю та суботу - з 13.30 години п'ятниці до 19.00 години суботи за місцем фактичного проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_2, без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся; кожен день народження дитини, а саме 17 березня кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 години; кожні шкільні канікули в літній та зимній період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Ст. 14 даного Закону визначено: «Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини».

Згідно з ст. 15 Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків І прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею».

Не можуть братись до уваги при визначення фактично заборони спілкування з батьком лише висновки психологічного обстеження Міського центру дитини Виконавчого органу Київської міської ради від 15.08.2014р. та від 08.10.2015р. відповідно до яких психологом рекомендовано розглянути питання щодо заборони спілкування ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_10, на які посилається апелянт, без більш вагомих підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: