пр. № 6/759/91/16
ун. № 2-5769/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києва заяву стягувача

ОСОБА_1,

Боржник: Державний вищий навчальний заклад «Київський університет управління

та підприємництва»

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про

поновлення на роботі, -

В с т а н о в и в :

Стягувач ОСОБА_1 в порядку виконання судового рішення звернувся до суду із заявою та просив стягнути з боржника - Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва» середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03.04.2015р. по 05.04.2016р., тобто день розгляду заяви, в загальній сумі 77 150 грн. 21 коп. з врахуванням коефіцієнту підвищення за вказаний період часу та без відрахування суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску. Заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 31.05.2012р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Комісії з припинення Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва», 3-тя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, анулювання запису в трудовій книжці, видачу дублікату трудової книжки і відшкодування моральної шкоди - задоволені частково: 1) ОСОБА_1 поновлено на посаді виконуючого обов*язки декана факультету економіки, фінансів та маркетингу Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» з 04.06.2011р., 2) стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2011р. по 31.05.2012р. в розмірі 48 625 грн., за вирахуванням із цієї суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску, 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Рішення суду в частині майнового стягнення є виконаним 20.08.2013р., однак в частині немайнового стягнення рішення суду залишається не виконаним до теперішнього часу. У зв*язку із чим просив заяву задовольнити на підставі ст.ст. 235, 236 КЗпП України.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві, а також на порушення його трудових прав.

Представник боржника - Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва» в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду заяви повідомлявся належним чином, заперечень проти заяви суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності представника боржника на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали справи та оригінал його трудової книжки, яка не містить запису про поновлення на роботі, суд приходить до наступного.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження №45910767 від 24.12.2014р., на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві перебуває виконавчий лист №2/2608/660/12 від 20.12.2013р., виданий на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 31.05.2012р. про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов*язки декана факультету економіки, фінансів та маркетингу Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» (а.с. 33 Том №4 - копія постанови).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20.02.2015р. у вказаному вище виконавчому провадженні замінено сторону боржника - Державний вищий навчальний заклад «Українська академія бізнесу та підприємництва» на нового боржника - Державний вищий навчальний заклад «Київський університет управління та підприємництва».

Як вказував стягувач ОСОБА_1, наступного дня після постановлення Апеляційним судом м.Києва 31.05.2012р. рішення про його поновлення на роботі, він звернувся до відповідача із заявою про поновлення його на роботі, однак його заява залишилась без задоволення, а в подальшому його посада була скорочена.

Доказів про спростування таких обставин справи суду не надано і в підтвердження заяви стягувача ОСОБА_1 свідчать його неодноразові звернення до суду із заявами аналогічного змісту.

Частина 1 ст.77 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною на час постановлення рішення суду про поновлення ОСОБА_1. на роботі, визначала про те, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов*язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення.

Однак, станом на 05.04.2016р. рішення Апеляційного суду м.Києва від 31.05.2012р. в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі не виконано.

Згідно ст.235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ст.236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Порядок розрахунку середнього заробітку визначений в пункті 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМ України №100 від 08.02.1995р., де вказано про те, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період часу.

Відповідно до пункту 10 цього ж Порядку, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

У відповідності до правил частини 3 ст.61 ЦПК України, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 31.05.2012р. встановлено, що середній заробіток позивача у розрахунковому періоді становить 194 грн. 50 коп.

В межах розгляду даної заяви, час затримки виконання судового рішення за період часу з 03.04.2015р. по 05.04.2016р. складає 252 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 03.04.2015р. по 05.04.2016р. станом на 05.04.2016р. з коригуванням на коефіцієнт підвищення для вказаного періоду часу становить:

194,50 х 1,3632 х 100 = 26514,24 грн.,

194,50 х 1,6192 х 64 = 20 155,80 грн.,

194,50 х 1,7808 = 30 480,17 грн.,

а всього: 26514,24 + 20 155,80 + 30480,17 = 77 150 грн. 21 коп.

Крім цього, в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» з наступними змінами і доповненнями роз*яснино про те, що суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов*язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов*язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини і розрахунки, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і необхідність її задоволення.

Керуючись ст.ст. 235, 236 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва» (01042, м.Київ, вул.Глазунова, 2/4, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає в АДРЕСА_1, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період часу з 03.04.2015р. по 05.04.2016р. в сумі 77 150 (сімдесят сім тисяч сто п*ятдесят) грн. 21 коп. без утримання суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов*язкових платежів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п*яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення ухвали - протягом п*яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: