Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/566/16-ц
Провадження № 2/553/363/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.08.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Карпінчик О.А., Босяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава проведено у режимі відео конференції цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.11.2006 року, посилаючись на те, що 07.11.2006 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при цьому в ході судового розгляду справи представником позивача було запропоновано відповідачці шляхом взаємних поступок вирішити мирним шляхом даний спір, шляхом здійснення сплати одноразово визначеної банком суми коштів на рахунок погашення заборгованості, в свою чергу банківською установою списуються штрафні санкції та частина суми нарахованих відсотків.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в сумі заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 4299,93 грн., заборгованість по відсоткам, пенею та комісією і штрафні санкції відповідно до Умов та правил надання банківських послуг не визнала, та на пропозицію банку мирним шляхом вирішити питання не погодилась.

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що 07.11.2006 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений 07.11.2006 року, кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредитний ліміт у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на залишок заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 31.10.2015 року утворилась заборгованість в сумі 23878,54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4299,93 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15326,31 грн.; 2639,04 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована сума); 1113,26 грн. - штраф (процентна складова).

Як вбачається з кредитного договору та п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті.

Статтею 536 ЦПК України визначено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положення ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання.

З огляду на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, вбачається, що твердження відповідачки ОСОБА_3 про те, що вона не зобовязана сплачувати заборгованість за відсотками по користуванню кредитом та заборгованості по пені є неспроможними по своїй природі, оскільки дані нарахування є обовязковими для нарахування стягнення в разі порушення боржником взятих на себе зобовязань. При цьому, заявлений позивачем розмір заборгованості за відсотками, пенею та комісією узгоджується з періодом невиконання відповідачкою взятих на себе зобовязань.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом 4299,93 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15326,31 грн.; 2639,04 грн. заборгованість за пенею та комісією є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Проте, суд не може погодитися з розміром нарахованого штрафу відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована сума) та штраф у розмірі 1113,26 грн. (процентна складова), оскільки даний вид штрафних санкцій не може подвійно застосуватись до боржника у відповідності до правил та вимог ст. 549 ЦК України.

Таку правову позиції зазначено у Постанові від 21 жовтня 23015 року у справі 3 6-2003цс15 Верховного Суду України, згідно якої відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення штрафу у фіксованій та процентній складовій відповідно до Умов та правил надання банківських послугу є такими, що накладають на відповідача ОСОБА_3 подвійну цивільно правову відповідальність, яка є прямо забороненою Конституцією України, тому є необгрутованими в даній частині позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.258 551, 625, 629, 651, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 22 265 грн. 28 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 4299,93 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15326,31 грн.; 2639,04 грн. заборгованість за пенею та комісією на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК».

В іншій частині позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4