АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 658/921/15-ц Головуючий в І інстанції: Терещенко О.Є. Номер провадження: 22-ц/791/1976/16 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_8, до ОСОБА_9, ОСОБА_6, Каховської міської ради, Херсонської товарної біржі «Ізумруд», третя особа приватний нотаріус Каховського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсними правочинів,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_8, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йомуна праві особистої власності належить житловий будинок №265, розташований по вул. Мелітопольській в м. Каховка Херсонської області та земельна ділянка, площею 0,0345 га, на якій знаходиться вказаний будинок. В жовтні 1998 року позивач тимчасово надав право користування належним йому будинку своїм родичам відповідачам ОСОБА_9 та ОСОБА_6, які стали мешкати у вказаному будинку. В 2014 році, маючи намір продати будинок, ОСОБА_7 звернувся до відповідачів з вимогою звільнити помешкання, але отримав відмову з посиланням на те, що будинок вже продано відповідачами і його власником є ОСОБА_6. В подальшому позивач дізнався, що належний йому будинок було продано на підставі довіреності, наданої від його імені ОСОБА_9, за реєстраційним №887 від 06.03. 2002 року.

Позивач вказував, що він не уповноважував ОСОБА_9 здійснювати правочини, і не надавав довіреностей. Посилаючись на те, що договір купівлі продажу укладено з порушення вимог законодавства, просив визнати недійсними доручення, засвідчене приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстраційним №887 від 06.03.2002 року, видане на ім`я ОСОБА_9 від імені ОСОБА_7, та договір №17 купівлі-продажу садибного (індивідуального) житлового будинку №265, розташованого по вул. Мелітопольська в м. Каховка Херсонської області від 06 березня 2002 року.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір №17 купівлі-продажу садибного (індивідуального) житлового будинку №265, розташованого по вул. Мелітопольська в м. Каховка Херсонської області від 06 березня 2002 року, укладений між ОСОБА_7 - продавцем, від його імені діяла ОСОБА_9 на підставі доручення, засвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округа (реєстраційний №887 від 06.03.2002 року) та ОСОБА_6 - покупцем, зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Ізумруд».В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6, зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та безпідставно дійшов висновку про недійсність договору купівлі-продажу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходили.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним доручення, засвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстраційним №887 від 06.03.2002 року, видане на ім`я ОСОБА_9 від імені ОСОБА_7 ніким не оскаржується, тому в силу принципу диспозитивності колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав визнавати недійсним доручення засвідчене приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округа (реєстраційний №887 від 06.03.2002 року), та наявність підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку на підставі статей 44,48,49 ЦК України (1963 року).

Так, судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення Каховського міського суду Херсонської області від 11 квітня 1979 року (а.с.7) та договору купівлі-продажу №2247 від 21 серпня 1997 року (а.с.8) ОСОБА_7 належить на праві власності житловий будинок №265, розташований по вул. Мелітопольська в м. Каховка Херсонської області.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю від 17 листопада 1997 року ОСОБА_7 належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,0345 га, розташована по вул. Мелітопольська 265 в м. Каховка Херсонської області (а.с.11).

Згідно договору №17 від 06 березня 2002 року, укладеному між ОСОБА_7, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє ОСОБА_9, та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №265 з надвірними спорудами, які знаходяться по вул. Мелітопольській в м. Каховка (а.с.10). Договір посвідчено на Херсонській товарній біржі «Ізумруд».

Частиною 3 ст.62 ЦК України (1963 року) передбачено, що представник не може укладати угоди від імені особи, яку він представляє ні у відношенні себе особисто, ні у відношенні другої особи, представником якої він одночасно є.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на час укладення спірного договору ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебували в шлюбі. Відповідно до положень ст.22 КпШС України (1969 року, чинного на час укладення договору) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.23 КпШС України майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно ст.48 ЦК України (1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Спірний договір купівлі-продажу будинку, за яким власником будинку став чоловік ОСОБА_9 ОСОБА_6, укладено ОСОБА_9, як представником ОСОБА_7, в своїх інтересах та в інтересах своєї сім`ї, відтак вказана угода не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання її недійсною на підставі ст.48 ЦК України (1963 року).

Враховуючи, що позивачем було заявлено вимоги про недійсність договору купівлі продажу будинку, з підстав незаконності дій ОСОБА_9, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки судом правильно встановлено, що угода укладена ОСОБА_9, як представником ОСОБА_7, не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання її недійною. Доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

При цьому суд першої інстанції безпідставно послався на положення ст. 44,49 ЦК України (1963 року), оскільки судом в тому числі не встановлено факту укладення спірної угоди з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при правовому обґрунтуванні рішення помилково зазначив, що спір вирішено на підставі статей 44,49 ЦК України (1963 року), а тому необхідно змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання на статті 44,49 ЦК України.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 липня 2016 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на статті 44, 49 ЦК України (1963 року).

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий (підпис) І.В.Вейтас

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Копія рішення оформлена 20 вересня 2016 року

Рішення набирало законної сили 19 вересня 2016 року

Суддя: І.В. Вейтас

Секретар судового засідання: О.В. Сікора