Справа № 383/201/16-ц
Провадження № 2/383/168/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря Оверченко Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та повернення дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання та повернення дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.11.2006 року по 12.02.2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народились доньки: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя з відповідачем виявилося невдалим, а тому з травня 2015 року не розривавши шлюбу стали проживати окремо, позивач виїхала разом з донькою ОСОБА_6 у с. Костомарівка Бобринецького району за місцем проживання своєї матері. ОСОБА_8 залишилась проживати біля відповідача без згоди позивача, а всі намагання позивача щодо вирішення питання проживання доньки ОСОБА_8 разом з нею відповідачем проігноровані. Позивач працює вчителем початкових класів, за її місцем проживання для дитини створено санітарно-гігієнічні та побутові умови для її проживання, належного виховання та утримання. Позивач вважає, що постійне проживання доньки з нею, як матір'ю, буде максимально відповідати інтересам дитини та просить визначити місце проживання дитини з матірю, а також зобовязати відповідача повернути дитину матері.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, та позивач пояснила, що з відповідачем подружнє життя не склалося через постійні подружні зради останнього та застосування відносно неї фізичного насильства, а тому вона втекла від відповідача зі старшою донькою ОСОБА_6, менша дочка ОСОБА_9 залишилась проживати з відповідачем, оскільки перебувала у батьків останнього. Зверталась до відповідача з проханням, щоб діти проживали разом з нею та були нерозлучні, однак відповідач сказав, що донька ОСОБА_8 не хоче проживати з нею. Працює вчителем початкових класів в с. Костомарівка та її робочий час триває до 14 год. Спілкується з дитиною, коли має можливість у вільний від роботи час приїхати до школи, де навчається донька. Також спілкувалась з дитиною на базарі, до будинку за місцем проживання відповідача не приїздила, оскільки має з відповідачем неприязні відносини та між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Коли спілкувалася з дитиною в школі без присутності батька дитина завжди рада її бачити, обіймає та спілкується. Коли бачила дитину разом з батьком донька боїться з нею спілкуватися. Відповідач не дає їй номер телефону дитини, а донька не знає свого номера телефону. Вважає, що донька ОСОБА_8 боїться батька. Проживає зі старшою донькою в будинку матері в с. Костомарівка Бобринецького району.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі, та відповідач подав заперечення на позовну заяву згідно яких спільне життя з позивачем не склалось через часті сварки, оскільки мали різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, а тому прийняли рішення про його розірвання. Відповідач декілька раз намагався примиритись з позивачем та зберегти сімю, однак спроби виявилися марними. Подальше збереження шлюбу суперечило його інтересам та інтересам дітей, у звязку з чим 12.02.2016 року рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області шлюб було розірвано. Не погоджується з твердженнями позивача про те, що після розірвання шлюбу з нею не узгоджувалось місце проживання дітей, оскільки по усній домовленості з позивачем та з урахуванням побажань дітей та їх інтересів ОСОБА_6 проживає з матірю, а ОСОБА_8 з батьком. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів про бажання доньки ОСОБА_8 проживати разом з нею. Крім того, позивачем чиняться перешкоди щодо надання йому можливості бачитися зі старшою донькою ОСОБА_6. Має належні житлово-побутові умови для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку. Вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню (а.с.34-36). Крім того, відповідач додатково пояснив, що з позивачем перебуває в неприязних відносинах, під час шлюбу та після його розірвання у них виникали конфліктні ситуації. Позивач вимагала від нього кошти, щоб менша донька ОСОБА_8 залишилась проживати з ним, однак він відмовився. Позивач сама залишила у нього дитину та не спілкується з донькою вже вісім місяців, лише за вказаний період один раз відвідала дитину в школі. Не зателефонувала та не привітала доньку з днем народження. Позивач зачиняла дитину в будинку та коли ОСОБА_8 намагалася вилізти через вікно травмувалася. ОСОБА_8 не хоче проживати з матірю та не виявляла побажання зустрітися з нею та сестрою. Старша донька від нього ховається. На даний час проживає в окремому будинку, та здійснює заходи щодо оформлення права власності на будинок. У доньки є власна кімната, яка облаштована всіма необхідними меблями. Дитину кожний день возить та забирає зі школи, також донька ходить на гуртки.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов, так як вважає, що батько неналежним чином приділяє увагу дитині, часто залишає будинок. На запитання щодо матері та сестри дитина не давала чітких відповідей. Вважає, що ОСОБА_8 повинна виховуватися разом з сестрою та матірю в одній сімї.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, малолітню ОСОБА_7, суд вважає, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

За приписами ст.7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, зазначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_6, 07.12.2007 року, та ОСОБА_7, 20 грудня 2008 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ОЛ №049628, серії І-ОЛ №184045 (а.с.8,9).

З серпня 2015 року сторони спільно не проживають та позивач разом з донькою ОСОБА_6 виїхала з с. Дібрівки Бобринецького району до с. Костомарівки Бобринецького району за місцем проживання її матері за адресою вул. 70 річчя Жовтня, 21, що також підтверджується довідкою Костомарівської сільської ради №480 від 16.12.2015 року згідно якої позивач дійсно проживає за вищевказаною адресою. З вказаного часу дитина ОСОБА_7 проживає з батьком ОСОБА_3 в с.Дібрівка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Комарова, 23.

Згідно довідки Бобринецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 від 24.12.2015 року №132 ОСОБА_7 навчається в 2-Б класі Бобринецької ОСОБА_10 ступенів №5 ім. П.П. Шумілова (а.с.39-40).

За місцем проживання відповідач характеризується посередньо, що підтверджується довідкою-характеристикою Бобринецької міської ради №168 від 29.12.2015 року (а.с.38), не працює, та отримує дохід від ведення особистого селянського господарства.

Згідно Форми ОК-5 Пенсійного фонду України відповідач ОСОБА_3 мав регулярний дохід за 2006-2013 роки (а.с.42).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають окремо, мають неприязні відносини, що не оспорюється сторонами, а існування конфлікту між ними підтверджується листом Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 06.04.2016 року №1859/01/122-16 згідно якого 06.07.2014 року та 23.08.2014 року до чергової частини Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_12 було вчинено сімейну сварку відносно свої дружини та тещі (а.с.70). Сторони не дійшли між собою згоди з питання щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина ОСОБА_7. Та обставина, що між сторонами існують неприязні відносини свідчить про наявність обєктивних перешкод щодо спілкування та прийнятті позивачем участі у вихованні доньки ОСОБА_7.

Згідно довідки служби у справах дітей Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 21.12.2015 року №01-16/12 на підставі звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було проведено бесіду з дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо вирішення питання з ким хоче проживати дівчинка. Зі слів дитини, вона дуже любить старшу сестричку, яка проживає з мамою та хоче спілкування з сестрою та мамою. В ході проведення бесіди ОСОБА_7 намалювала малюнок, на якому зобразила всю родину (мама, тато, сестричка та ОСОБА_7), що свідчить про бажання дівчинки бути разом з усією родиною (а.с.13).

Згідно висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації від 10.05.2016 року №01-38/265/2 в ході обстеження умов проживання обох батьків зясовано, що для дітей створені задовільні санітарно-гігієнічні та побутові умови для їх проживання і виховання, родини повністю забезпечені продуктами харчування, одягом, взуттям та речами першої необхідності. Батько неповнолітньої ОСОБА_7 не дає можливості бачитися їй з матірю та старшою сестрою ОСОБА_6, що травмує обох доньок та приводить до психологічних страждань дітей. Розлучення дітей та відсутність постійного спілкування між ними негативно впливає на їх ставлення до батьків. Враховуючи те, що ОСОБА_1 має необхідні умови для утримання та виховання ОСОБА_7, а також з точки зору статі, гігієни, обслуговування дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини вважають за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_1 за місцем проживання її матері за адресою вул. 70-річчя Жовтня, 21, с. Костомарівка Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.76-77).

Позивач ОСОБА_1 з 01.09.2015 року призначена на посаду вчителя початкових класів Костомарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.11), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.12).

Вказана інформація підтверджує, що мати працює та має постійний дохід, а тому може належно утримувати та доглядати малолітню доньку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що є матірю позивача та не заперечує, щоб донька разом з онуками проживала в її будинку за адресою вул. 70 річчя Жовтня, 21, с. Костомарівка Бобринецького району, який на даний час оформляє у спадщину після смерті чоловіка на користь доньки. В будинку є три кімнати та створено всі необхідні санітарно-гігієнічні та побутові умови для проживання онук. Ставлення позивача до дітей хороше, вона ніколи не кричить на доньок. Відповідач неодноразово ображав позивача та остання втікала від нього. Перший раз позивач приїхала до неї проживати з двома дітьми. Потім помирилася з відповідачем та переїхала з дітьми в с. Дібрівку. 10.08.2015 року вона знову втекла від чоловіка зі старшою донькою, оскільки молодша в цей час перебувала у батьків відповідача. З вказаного часу позивач з донькою ОСОБА_6 проживає разом нею. Позивач з донькою ОСОБА_7 перебуває в хороших стосунках, телефонує до вчителя ОСОБА_7 та цікавиться донькою. ОСОБА_14 навчалась в Бобринецькій ЗОШ №3. Коли позивач приїхала до школи їй повідомили, що дитина вибула зі школи та буде навчатися в м. Кіровоград. Коли позивач перебувала на семінарі в Бобринецькій ЗОШ №5 дізналася, що ОСОБА_14 навчається в цій школі. З жовтня 2015 року позивач почала відвідувати дитину в школі. До цього часу відповідач привозив ОСОБА_14 в с. Костомарівку за місцем її проживання. Коли приїжджають до ОСОБА_14 в школу, дитина обіймає та цілує матір та сестру. Дитина хоче проживати з батьками та сумує за сестрою.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працює сільським головою Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та знає позивача з дитинства, з якою проживає по сусідству через два будинки та має добрі відносини. Позивача може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Позивач хвилюється за дітей та ніколи їх не ображала. Їй відомо, що позивач не проживає з чоловіком з серпня 2015 року. В серпні 2015 року відповідач забрав доньку ОСОБА_14, після чого до грудня 2015 року привозив доньку в с. Костомарівку до позивача. Коли відповідач приїжджав вона постійно була присутня, останній вів себе грубо та ображав позивача та її матір нецензурними словами. ОСОБА_9 спочатку навчалась в Бобринецькій ЗОШ №3, та вона разом з позивачем та її матірю їздили до школи, щоб провідати дитину. Коли відповідач дізнався, що позивач відвідує доньку, перевів дитину до Бобринецької ЗОШ №5. ОСОБА_1 того як позивач дізналася де навчається донька вона приїжджала разом з нею до школи провідати дитину та привозила їй гостинці. Останній раз коли позивач відвідувала дитину в школі разом з матірю, вона сиділа в автомобілі біля школи та підїхав відповідач. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_3 накричав на ОСОБА_14, яка перелякалася, після чого забрав її. До старшої дочки відповідач не приїжджає та не відвідує з грудня 2015 року по теперішній час. Була присутня під час засідання органу опіки та піклування Бобринецької РДА, оскільки є сільським головою та її запрошують на вказані засідання. Між сторонами неприязні відносини, особисто була свідком сварки між ними. ОСОБА_1 розлучення відповідач не приїжджає до відповідача та не ображає її. Між дітьми дуже хороші відносини. Вважає, що дитини не хоче йти до матері, оскільки батько її так навчив.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що на протязі восьми років проживає в с. Дібрівка через чотири будинки від відповідача та спілкується з останнім як односельчанин. Сторін може охарактеризувати лише з позитивної сторони. На даний час позивач не проживає в с. Дібрівка, дитина проживає з батьком. Бачив, що батько возить дитину до школи, дитина спілкується з його дітьми, нарікань від дівчинки не чув. Коли сторони спільно проживали в с. Дібрівка у позивача були нормальні відносини до дитини. З дитиною з приводу відносин з батьками не спілкувався.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що проживає в с. Дібрівка та знає відповідача як односельчанина, з яким спілкується. Відповідача може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Йому відомо, що на даний час сторони розлучені та проживають окремо. Спілкувався з ОСОБА_14, яка сказала, що не проти жити з батьком та не хоче жити з матірю. Також зі слів ОСОБА_14 йому відомо, що в березні 2016 року вона бачила матір з сестрою на базарі в м. Бобринець, яка заховалась від неї.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що працює вчителем початкових класів Бобринецької ЗОШ №5 та є класним керівником ОСОБА_7. В жовтні місяці 2015 року до неї прибула дитина ОСОБА_7, яку привід батько. ОСОБА_3 повідомив її, що розлучається з матірю ОСОБА_7, яка веде негарний спосіб життя та може вкрасти дитину. В перший місяць навчання дитина була мовчазна, з іншими дітьми не спілкувалась, погано читала, рахувала, не була активна на заняттях. Через місяць дитина почала спілкуватися з дітьми, стала краще навчатися. Дитина любить обох батьків. З радістю виходить до мами та тата. Мати, бабуся та сестра відвідують ОСОБА_7, але коли батьки зявляються вдвох дитина замикається. Коли з нею розмовляла ОСОБА_7 говорила, що боїться, що батьки почнуть сперечатися. Перший раз дитина боялася йти до матері. Восени 2015 року мати приїжджала до ОСОБА_7 один раз, потім була ще два-три рази. А з березня 2016 року приїжджає постійно один раз на тиждень. У звязку з розпорядком роботи в школі позивач не може частіше відвідувати дитину, оскільки працює вчителем та до обіду йдуть уроки, а після обіду дитину забирає батько. При зустрічі з мамою та сестрою ОСОБА_7 обіймає їх та цілує. Зі слів позивача їй відомо, що остання відвідує дитину лише в школі, оскільки батько не дозволяє відвідувати доньку. Ставлення дитини до батьків однакове. Рівень успішності у дитини достатній та середній. Інколи у дитини невиконані усні завдання. В школі ОСОБА_7 була лише відсутня з поважних причин. Дитина завжди чиста та охайна. На даний час дитина відкрита в спілкуванні.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та знає сторін, яких може охарактеризувати лише з позитивної сторони. З ОСОБА_7 спілкувалася у травні 2016 року, яка їй сказала, що за мамою не сумує та буде проживати з татом, до матері проживати не піде. Дитина не жалілася їй, що батько насильно її утримує, навпаки сказала, що любить батька та не покине. Дівчинку бачить часто, вона чиста, охайна та доглянута.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та знає сторін як односельчанин, яких може охарактеризувати лише з позитивної сторони. З ОСОБА_3 та його донькою ОСОБА_7 спілкується не часто. Їй відомо, що дівчинка проживає біля батька та останній возить її до школи. З дівчинкою зустрічається на вулиці, вона завжди доглянута та охайна та казала, що хоче до мами. Дівчинка ніколи не жалілась на батька. З дитиною з приводу відносин з батьками та сестрою не розмовляла.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що працює психологом Бобринецької ЗОШ №5. Вона спілкувалась з ОСОБА_7 та ходила до неї на уроки. Дитина на уроках розсіяна, має мимовільну пам'ять. Також інколи дитина не виконувала домашні завдання. Також з дитиною були проведені методики. На малюнку дитина намалювала багатоповерховий дім, тата і маму та двох дочок, що свідчить про те, що дитина мріє про те, щоб батьки проживали разом однією сімєю. При спілкуванні з ОСОБА_7 остання про батьків говорить однаково, однак конкретно не говорить з ким із батьків хотіла б проживати, відступає від відповіді. 24.12.2015 року на прохання батька нею проведено індивідуальне-діагностичне обстеження ОСОБА_7, за результатами проведення якого складено протокол. Дитині було запропоновано намалювати свою сімю в образі звірів. На малюнку ОСОБА_7 зобразила батька в образі собаки, тобто друга. Матір намалювала в образі корови, що згідно методики говорить про агресію. Себе та сестричку намалювала як маленьких котеняток. Згідно проведеної методики дитині краще проживати з другом. Результати методик залежать від настрою дитини, який є змінним. Дівчинка негативно про тата й мама не говорить, також не говорила про те, що батько заставляє її проживати з ним або, що не бажає проти з матірю. Дитина не дуже йде на контакт зі сторонніми особами. Одна методика не може надавати обєктивні дані щодо схильності дитини проживання з одним із батьків, тільки в комплексі.

В судовому засіданні ОСОБА_1, допитана за правилами ст.62 ЦПК України, пояснила, що через подружню невірність відповідача, який часто ночував в іншої жінки та приводив її додому, та застосував відносно позивача фізичне насильство, між ними часто виникали сварки, що також бачили діти. Молодшу доньку ОСОБА_7 відповідач постійно залишав у своїх батьків, щоб позивач не змогла втекти від нього. У травні 2015 року разом з доньками залишила чоловіка та поїхала до с. Костомарівка. Потім примирилася з відповідачем та проживали спільно до серпня 2015 року. У серпні 2015 року знову втекла від відповідача зі старшою донькою до матері в с. Костомарівку. Меншу доньку ОСОБА_7 відповідач залишив у батьків. Старша дочка ОСОБА_21 дуже сумує за сестрою. Просила відповідача в телефонному режимі повернути дитину. Для вирішення питання про повернення дитини зверталась до служби у справах дітей. Також зверталась до міліції, оскільки відповідач приїжджав з друзями в с. Костомарівка та влаштовував сварки. З донькою ОСОБА_7 зустрічалася в школі, дитина була дуже рада бачити її та сестру. Однак в присутності батька ОСОБА_9 дуже злякалась та плакала. До нового року боялася наближатися до доньки через неприязні відносини з відповідачем. ОСОБА_8 їй казала, що хоче проживати з мамою та сестрою.

В судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_7 пояснила, що навчається в ЗОШ №5 в 2-б класі. Батька звати ОСОБА_3, мати ОСОБА_22, старшу сестру Катя. Мешкає з татом в с. Дібрівка, мама з сестрою проживає в с. Костомарівка. Вдома грається з дітьми, катається на велосипеді. В минулому році їздила з татом на ставок в с. Дібрівка. З сестрою не гралися, билися за іграшки, не хотіла б гратися з сестрою, чому не знає. До сестри в гості не приїжджає та за нею не сумує. Не знає чи хотіла б жити з сестрою разом. Мама до неї не телефонує. У неї є мобільний телефон, мама писала їй свій номер телефону, однак його немає. Чула як мама по телефону розмовляла з батьком, щоб останній надав за неї 300 000 грн. ОСОБА_5 з сестрою приїжджає до неї в школу та привозить гостинці. Коли мама і сестра приїжджають в школу обіймають її. Не знає чи сумує за мамою. Батько ніде не працює, займається домашнім господарством, вона допомагає йому по господарству. Поратись по господарству батькові допомагають стороні люди, інколи коли батька немає вдома, вона залишається з ними сама. Не знає чи мама її любить. Батько її любить. Вночі, коли вона спала, мама з сестрою поїхали в с. Костомарівка, заперши її в будинку, а ключі залишала на вікні. Коли вона прокинулась нікого в будинку не було, а тоді приїхав батько та відчинив її. ЇЇ бабуся проживає по сусідству. Коли батька немає вдома вона залишається спати в бабусі. З школи її забирає батько, він вчить з нею домашні завдавання. Батько готує, інколи готує бабуся та вона несе додому приготовлену бабусею їжу батькові. Хоче проживати з батьками та сестрою разом в с. Дібрівка.

Показання малолітнього свідка ОСОБА_7 суд оцінює критично, адже остання знаходиться під впливом батька, з яким проживає останні 8 місяців, що підтверджується показаннями позивачки, свідка ОСОБА_11 та самого малолітнього свідка, яка на більшість питань щодо сестри та матері ухиляється від відповіді, говорячи, що «не знає». Позитивне ставлення дитини до батька та неможливість висловлення думки щодо матері обумовлюється також тим, що позивач (мати) протягом 8 місяців обмежена відповідачем у прийнятті участі у вихованні та вільному спілкуванні з ОСОБА_7, що явно суперечить інтересам дитини та принципу 6 Декларації прав дитини. Позитивне ставлення ОСОБА_7 до сестри та матері підтверджується показаннями, не тільки самого позивача, але і свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11 та класного керівника ОСОБА_7 - ОСОБА_17, яка пояснила, що при зустрічі з сестрою та мамою ОСОБА_7 їх обіймає та цілує.

Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою ОСОБА_7. Зокрема це підтверджується не тільки поясненнями допитаної в судовому засіданні позивачки та свідка ОСОБА_17, згідно яких відповідач коли привів ОСОБА_7 до школи повідомив, що розлучається з матірю ОСОБА_7, яка веде негарний спосіб життя та може вкрасти дитину, а позивач відвідує дитину лише в школі, оскільки батько не дозволяє відвідувати доньку, але і поясненнями самої ОСОБА_7, яка пояснила, що в неї є свій мобільний телефон, мама писала їй свій номер телефону, однак його у неї немає. А з ОСОБА_7 позивач має можливість бачитись лише в школі, де навчається ОСОБА_7 коли відповідача немає поруч.

Отже, пояснення надані відповідачем щодо того, що він не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з дитиною оцінюються судом критично та не беруться до уваги.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Ніяких виняткових обставин, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_23 своїх батьківських обовязків судом не встановлено та відповідачем не наведено.

Висновки і рекомендації, зроблені практичним психологом ОСОБА_20 в протоколі індивідуального діагностичного обстеження дитини ОСОБА_7 за зверненням ОСОБА_3 для визначення з ким із батьків дитина хоче проживати (а.с.41) з приводу того, що матері не слід травмувати психіку дитини та якщо дитині краще жити з батьком, матері не слід насильно забирати її до себе суд оцінює критично, оскільки з показань свідка психолога ОСОБА_20 вбачається, що для проведення обстеження використовувалась однак методика, яка не відображає обєктивних даних щодо схильності дитини проживання з одним із батьків за залежить від настрою дитини, який може змінюватися.

Таким чином, ретельно проаналізувавши матеріали справи, доводи сторін, пояснення свідків, враховуючи вік дитини, її стать, суд приходить до висновку про те, що інтересам малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, буде відповідати визначення місця її проживання разом із матірю ОСОБА_1, з якою проживає також рідна сестра ОСОБА_7, оскільки дитині в даний час створені всі належні умови для належного фізичного та морального розвитку, що відповідає вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України.

Враховується судом і те, що незважаючи на рівність прав обох батьків, таке питання щодо визначення місця проживання дитини має бути вирішено саме таким чином, оскільки дитина, зокрема малолітня дитина в такому маленькому віці найбільш потребує постійного з нею находження, догляду, любові та увагу матері та іншої малолітньої сестри, тоді як батько ніяким чином не обмежується у спілкуванні та вихованні дитини.

Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю є обґрунтованими та доведеними.

Отже суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, подані докази в їх сукупності, повністю погоджується з висновками органу опіки та піклування Бобринецької районної держаної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю. Суд враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним визначити місцем проживання малолітньої дитини з її матір'ю, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини, таким чином задовольнивши в цій частині позовні вимоги позову.

Необхідно зазначити, що діючим законодавством передбачено визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, а не визначення місця проживання дитини із зазначенням конкретного місця проживання (адреси) батьків, проте такі умови проживання судом враховуються разом з іншими обставинами, які мають значення.

У звязку із задоволення вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю похідна вимога позову щодо повернення дитини матері за місцем її проживання також підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1102,4 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 7, 18, 19, 141, 150, 151, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», «Декларацією прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та повернення дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, матері ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії ЕВ №012125, виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 20.08.2003 року, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині повернення малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Бондаренко