Справа № 469/977/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року Березанський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.
за участі секретаря - Рогозевич С. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгей-Агро" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмирал-Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Алгей-Агро" (далі ТОВ "Алгей-Агро") 18.08.2014 року звернувся до Березанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 05.04.2016 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Адмирал-Агро".
В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не з'явився. У поданому до суду клопотанні від 10.05.2016 року представник позивача зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого відправлення.
Представник відповідача ТОВ "Адмирал-Агро", повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не з'явився.
За таких обставин, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином про місце, дату і час судового засідання, за згоди позивача з таким порядком вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Строк дії зазначеного договору відповідно до п.8 становить 10 років, що вбачається з копії договору оренди, завіреного відділом державного агентства земельних ресурсів у Березанському районі (а.с.109-110) та підтверджується листами відділу Держкомзему у Березанському районі від 07.11.2012р. і відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області від 17.10.2013р. (а.с.6-8, 9).
Зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 передала в тимчасове користування ТОВ "Алгей-Агро" згідно акту передачі земельної ділянки (а.с.111).
В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори, які є одним з видів правочину, є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст.ст.6, 202, 203 ЦК України, правочином визнається дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Правочин є дійсним, якщо:
-його зміст не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;
-особа, яка його вчиняє, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
-волевиявлення учасників є вільним і відповідати їх внутрішній волі;
-він вчинений у формі, встановленій законом й спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У ч.1 ст.627 ЦК України проголошено принцип свободи договору, якою передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Недотримання хоча б однієї із зазначених умов дійсності правочину може тягнути його нікчемність, з застосуванням відповідних правових наслідків, або слугувати підставою для визнання правочину недійсним у судовому порядку відповідно до положень ст.215 ЦК України.
Якщо правочин підлягає державній реєстрації, то він є вчиненим з моменту такої реєстрації.
Договір оренди земельної ділянки теж є правочином, а тому, сторони у ньому повинні дотримуватися зазначених правил і, крім того, положень Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998р. (з наступними змінами та доповненнями).
Відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення позивачем договорів оренди), право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Аналогічні положення містили також ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі".
На виконання зазначених правових норм постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998р. №2073 затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі (далі - Порядок №2073), а наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003р. №174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003р. за №641/7962 - затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель.
Відповідно до п.2 Порядку №2073 державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.
Тобто, на час укладення позивачем із відповідачкою договору оренди земельної ділянки державна реєстрація речового права - права оренди відбувалась шляхом державної реєстрації договору оренди земельної ділянки за процедурою, установленою вищевказаними правовими нормами: відповідно до діючого на той час законодавства договір оренди був зареєстрований у Березанському реєстраційному окрузі Миколаївської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру. Чинне на час укладення договору законодавство не передбачало здійснення державної реєстрації речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Згідно зі ст.31 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Судом установлено, що договір оренди земельної ділянки укладено між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 строком на 10 років.
Разом з тим, відповідачка, порушуючи право позивача, як орендаря, на користування орендованої земельної ділянки, в односторонньому порядку відмовилася від договору і уклала 10.07.2013 року з ТОВ "Адмирал-Агро" договір оренди щодо тієї самої земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с.10-11), який також був зареєстрований реєстраційною службою Березанського РУЮ 08.09.2013 року за №5677112.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2015р., адміністративний позов ТОВ "Алгей-Агро" до Реєстраційної служби Березанського РУЮ Миколаївської області в частині визнання дій протиправними, скасування рішень про державну реєстрацію речового права задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Березанського РУЮ Миколаївської області про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ "Адмирал-Агро", у т.ч. №5677112 від 08.09.2013 року, яке виникло на підставі укладеного з відповідачкою ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки (а.с.39-52, 67-77).
Як зазначено у вказаній постанові Херсонського окружного адміністративного суду станом на час державної реєстрації речового права на підставі договору оренди земельної ділянки між ТОВ "Адмирал-Агро" та ОСОБА_2 заявлене право оренди суперечило зареєстрованому праву, відомості про яке містились у Поземельній книзі, тобто заявлене право оренди ТОВ "Адмирал-Агро" суперечило зареєстрованому праву оренди ТОВ "Алгей-Агро".
В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та ТОВ "Алгей-Агро" договір від 22.03.2008 року підписали, встановивши строк його дії на 10 років, договір пройшов державну реєстрацію, умови договору сторонами виконувалися, іншого належними та допустимими засобами доказування відповідачка не довела, а потім, орендодавець, порушуючи права орендаря на користування орендованої земельної ділянки, в односторонньому порядку відмовилася від вказаного договору і уклала 10.07.2013 року новий договір з ТОВ "Адмирал-Агро" щодо тієї самої земельної ділянки, який також був зареєстрований в Державній реєстраційній службі, рішення щодо реєстрації якого рішенням суду скасовано, тому зазначений договір не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону, в зв'язку з чим він має бути визнаний недійсним.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 121,80 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,215,224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгей-Агро" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмирал-Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити повністю.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8,86 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області, укладений 10.07.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адмирал-Агро" та ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області в 10-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01 липня 2016 року.