Справа № 598/903/16-ц
провадження № 2/598/311/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"16" вересня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду - ОСОБА_1

при секретарі - Пилипчук Х.М.

з участю позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання у Київському національному університеті імені ОСОБА_5 за спеціальністю «літературна творчість» (на денній формі навчання) в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно до закінчення навчання доньки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку матеріального утримання доньці, яка навчається, не надає, хоча має таку можливість і може її надавати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача в користь його повнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти на її утримання на період її навчання у Київському національному університеті імені ОСОБА_5 за спеціальністю «літературна творчість» у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно. При цьому позивачка, на підтвердження своїх вимог, послалась на ті ж обставини, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши при цьому, що його скрутне матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки в повному обсязі, оскільки він не працює та є пенсіонером, в звязку з чим він погоджується на сплату аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 500 гривень щомісячно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому суд виходив із наступного.

Так, судом встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №038351, (а.с.6).

Згідно довідки за №1087, виданої 20.05.2016 року Київським національним університетом імені ОСОБА_5, ОСОБА_4 є студенткою другого курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені ОСОБА_5 ІV рівня акредитації. Закінчує навчання 30.06.2018 року (а.с.11).

На час розгляду даної справи ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою від 07.06.2016 року

за №486, виданою Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.10).

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також враховуючи майнове становище відповідача, а саме те, що він отримує лише пенсію з якої відраховується виплата по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується звітами про здійснення відрахування та виплати за №203 та №210 виданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (а.с.26-28), суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим необхідно стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень на період навчання щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року (день подачі позовної заяви до суду) і до закінчення нею навчання на денній формі Інституту філології Київського національного університету імені ОСОБА_5, але не довше ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.

Відповідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213, 214, 215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень на період навчання щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року і до закінчення нею навчання на денній формі Інституту філології Київського національного університету імені ОСОБА_5, але не довше ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) в користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

В решті позову відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І. В. ГУДИМА