АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/704/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1733/16Головуючий у 1-й інстанції Горошко А.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Лобова О.А., Акопян В.І.

При секретарі: Маладиці Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 653-Г-КЛ, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 40 000 дол. США зі сплатою 15 % річних за користування коштами. Додатковою угодою № 1 від 03 червня 2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії були змінені річні відсотки за користування коштами на 18 % річних зі строком користування до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, у той же день між банком і ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 653-Г-КЛ, предметом якого став належний іпотекодавцю на праві власності будинок, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв. м.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_2 станом на 15 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2 411 624 грн. 01 коп.

З урахуванням уточнених позовних вимог прохали звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 411 624 грн. 01 коп., шляхом визнання за банком права власності. Також позивач просив виселити з предмета ОСОБА_7 його матір ОСОБА_4, дружину ОСОБА_3 з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2007 року та додаткової угоди від 03 червня 2008 року, що станом на 01 вересня 2015 року склало 872 744 грн. 20 коп., що за курсом Національного банку України еквівалентно 40 024,19 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на переданий в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2

Визнано за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на будинок, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв. м, житловою площею 117,5 кв. м, який складається з будинку - А-2, гаража - Б, літньої кухні - В, сараю - І", погреба - г, вбиральні - Д, що належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29 серпня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради; зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, за вартістю, визначеною відповідно до оцінки незалежного суб'єкта оціночної діяльності на момент державної реєстрації права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Виселено з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року залишено без змін.

За таких обставин рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є предметом апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовити повністю, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Вважав, що рішення є незаконним та необґрунтованим, неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, дана невірна юридична оцінка доказам у справі. Вважає, що місцевим судом взято до уваги розрахунок заборгованості, який є неправомірним; не враховано, що рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2009 року про розірвання кредитного договору та стягнення заним заборгованості виконується належним чином; не врахована співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарг , колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», місцевий суд вірно встановив обставини та вбачається з матеріалів справи, що28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 653-Г-КЛ, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 40 000 дол. США зі сплатою 15 % річних за користування коштами. Додатковою угодою № 1 від 03 червня 2008 року до вказаного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії були змінені річні відсотки за користування коштами на 18 % річних зі строком користування до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, у той же день між банком і ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № 653-Г-КЛ, предметом якого став належний іпотекадавцю на праві власності будинок, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв. м.

Місцевим судом також встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2009 року розірвано кредитний договір № 653-Г-КЛ, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_7 і стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 312 890 грн. 83 коп., що еквівалентно 41 079,04 дол. США, пеню в сумі 5 197 грн. 51 коп., державне мито у розмірі 1 700 грн. (а.с. 80 т. 1)

Відповідно до довідки відділу Державної виконавчої служби Гадяцького районного управління юстиції від 31 серпня 2015 року № 03-34/16482, вбачається, що на виконанні ВДВС Гадяцького РУЮ перебуває виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-231 від 22.06.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 319 818,34 грн. солідарно. Борг утримується з заробітної плати боржниці, загальна сума утриманих коштів на користь стягувача становить 29928,99 грн., залишок нестягнутого боргу становить 289 889,35 грн. (а.с. 125 т. 2).

Встановивши дані обставини, вірно застосувавши вимоги Закону України «Про іпотеку», умови Іпотечного договору, місцевий суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Пунктами 8.4.3, 8.4.7, 8.4.8, 8.4.15 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя: звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцями зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином; у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки реалізувати його відповідно до умов цього договору; достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель, відповідно до основного зобов'язання (кредитного договору), заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду за настання строку, зазначеного у основному зобов'язанні (кредитному договорі), а іпотекодавець не виконає зазначене зобов'язання; обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 11.3.1 іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодежателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

За правилами п. 14 іпотечного договору в разі зміни будь-якого строку виконання основного зобов'язання, право іпотеки не припиняється.

Відповідно до п. 17 Іпотечного договору значиться, що договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за основним зобов'язанням (а.с. 10-11, том 1).

Відповідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Із іпотечного договору від 28.09.2007 року вбачається, що ОСОБА_2 є майновим поручителем, який уклав даний договір в забезпечення виконання ОСОБА_8 зобов'язань, що випливають з укладеного кредитного договору № 653-Г-КЛ від 28 вересня 2007 року, відповідно до якого боржник повинен виконати свої зобов'язання до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З матеріалів справи вбачається та вже зазначалось, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 312 890 грн. 83 коп., що еквівалентно 41 079,04 дол. США, пеню в сумі 5 197 грн. 51 коп., державне мито у розмірі 1 700 грн.

На виконання запиту апеляційного суду, зробленого у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, представником позивача надано лист щодо виконання рішення суду від 22 червня 2009 року про стягнення заборгованості, згідно якого вбачається, що станом на 01.06.2016 року загальна сума коштів на виконання вищезгаданого рішення, котра надійшла через органи ВДВС, становить 34293,17 грн. Залишок боргу за даним виконавчим документом становить 285525,17 грн. (а.с. 14 т.3).

Таким чином, на даний час рішення місцевого суду не виконано.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобов'язання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору.

(Постанови ВСУ 6-73цс13 , 6-153цс14, 6-213, 6-939цс15).

Враховуючи норми матеріального права та встановлені по справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновків, що зобов'язання за Іпотечним договором не припинилися, оскільки даним договором та кредитним договором передбачено, що іпотека припиняється виконанням забезпеченого нею Основного зобов'язання та діє до повного його виконання, а виконання рішення місцевого суду до даного часу не відбулося.

Таким чином позовні вимоги Банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв.м., житлову площу 117,5 кв.м. підлягають до задоволення.

В заяві про уточнення позовної заяви позивач вказував, що розмір заборгованості станом на 15.04.2014 року за кредитним договором становить 2 411 624,01 грн., яка складається: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 24 227,59 доларів США, що складає по курсу НБУ на 15.04.2014 року становить 12,3856 США, що становить 300 073,24 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 14 699,46 доларів США, що становить 182 061, 63 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам 895,32 доларів США, що становить 11089,08 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам 36 932,98 доларів США, що становить 457 437,12 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 1 460 962,94 грн.

На підтвердження вказаного розміру заборгованості надано відповідний розрахунок (а.с.67 т. 2).

Разом з тим колегія суддів не погоджується з таким розрахунком позивача.

В ході апеляційного розгляду справи представником позивача надано розгорнутий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 з урахуванням попереднього рішення суду від 22.06.2009 року за період з 10.01.2009 року по 15.04.2014 року, відповідно до якого загальний розмір заборгованості за спірним кредитним договором за вказаний період складає 4 732 820,37 грн., а саме:

Сума строкової заборгованості по відсоткам - 895,32 доларів США ( 11 089,08 грн. за курсом 12,3856);

Сума простроченої заборгованості по відсоткам - 36 932,98 доларів США (457 437,12 грн. за курсом 12.3856);

Пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам - 4264 297,17 грн.

(а.с. 99-110 т. 3)

Разом з тим колегія суддів не погоджується з розміром пені, зазначеному в розрахунку. Вважає, що її розмір становить 1 460 962,94 грн. за період з 15.04.2013 року по 15.04.2014 року, що зазначено в уточнених позовних вимогах ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» від 10.08.2015 року та з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України.

Відповідно до довідки Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області загальна сума утриманого боргу ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-231 від 22.06.2009 року становить 34293,17 грн. Залишок боргу за даним виконавчим документом становить 285 525,17 грн. (а.с. 14 т. 3).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості за кредитним договором, з урахуванням присудженої суми в гривнях місцевим судом від 22.06.2009 року, становить 2 215 015,31 грн. (11 089,08 + 457 437,12 + 1 460 962,94 + 285 525,17 грн.).

Звертаючись до суду з позовом, позивач прохав визнати за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на будинок, розташований по АДРЕСА_1 за вартістю, визначеною відповідно до оцінки незалежного суб»єкта оціночної діяльності на момент державної реєстрації права власності АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до закону.

Положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Дана правова позиція закріплена в Постановах ВСУ 6-13цс15; 6-61цс15, 6-1561цс15, 6-1935цс15, 6-340цс15, 6-1120 цс15.

Згідно п. 1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: будинок по АДРЕСА_1. Зазначений будинок має загальну площу 212,1 кв.м., житлову площу 117,5 кв.м. і складається в цілому з будинку літ. А2, гараж - літ. Б, літньої кухні - В, сараю - Г, погріба -г, вбиральні - Д.

П. 4 Договору: предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Гадяцької міської ради, від 29.08.2007 року.

Відповідно до п. 3 Іпотечного договору вартість предмета іпотеки узгоджена у розмірі 353 464,65 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 790 від 31.08.2016 року ринкова вартість будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв.м , житловою площею 117,5 кв.м., що належить ОСОБА_2 складає 1 582900 грн. (а.с. т.3)

А тому, колегія суддів вважає за необхідне, визначити вартість предмета іпотеки зазначити на даному рівні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, визначивши новий розмір заборгованості та вартість іпотечного майна.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

В порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати в розмірі 4404,00 грн. за проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Керуючись ст. 303, п1 ч.1 ст.307, п.3,4, ч.1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року змінити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 653-Г-КЛ від 28.09.2007 року та додаткової угоди від 03.06.2008 року, що станом на 15.04.2014 року складає 2 215 015,31 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на переданий в іпотеку житловий АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2.

Визнати за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (юридична адреса: м. Київ, вул. Артема, 60, ) право власності на будинок, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 212,1 кв.м, житловою площею 117,5 кв.м, який складається в цілому з будинку - А-2, гаража - Б, літньої кухні - В, сараю - Г, погрібу - г, вбиральні - Д, що належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.08.2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, за вартістю, 1 582900 грн. визначеною відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 790 від 31.08.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати в розмірі 4404,00 грн.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) П.С. Абрамов

Судді (підписи) В.І. Акопян

О.А. Лобов

З оригіналом згідно: