Справа № 223/112/16-ц
Провадження № 2-о/223/34/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Швиденко О.О.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який 11.12.2015 року був знайдений її братом ОСОБА_3 без ознак життя за місцем свого мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_2, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Причиною смерті стала механічна асфіксія, повішання. Її син був похований 12.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області. Заявник зареєструвала факт смерті сина на тимчасово окупованій території. Їй було відмовлено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області в реєстрації смерті сина. З метою захисту прав та інтересів як громадянки України ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої вимоги та наполягала на їх задоволенні, просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження VІІ-НО № 465229, виданим 11.04.1989 року Виконкомом Вугледарської селищної ради Петровського району м. Донецька (а.с.4).

Відповідно до копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 місце її проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

ОСОБА_2 помер 11.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області від механічної асфіксії - повішання, в звязку з чим було видана довідка про причину смерті № 4092 від 12.12.2015 року та лікарське свідоцтво про смерть № 4092 від 12.12.2015 року органами, розташованими на тимчасово окупованій території України (а.с.5-6).

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області № 21/03.02-25 від 27.01.2016 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті в звязку з відсутністю медичного документу, форма якого відповідає законодавству України (а.с.8).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 помер 11.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області. Свідок зазначив, що допомагав з організацією похорону та особисто був присутнім на похороні ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 помер 11.12.2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області, де його і поховали. Свідок зазначила, що особисто була присутньою на похороні ОСОБА_2 та бачила його померлим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надані заявником довідка про причину смерті № 4092 від 12.12.2015 року та лікарське свідоцтво про смерть № 4092 від 12.12.2015 року, не приймаються до уваги судом, оскільки, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дані документи не є належними доказами по справі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Суд дійшов висновку, що заявник є громадянкою України. Її син ОСОБА_2 також був громадянином України, але перебував на тимчасово окупованій території України - в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області, де помер 11.12.2015 року, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 4092 від 12.12.2015 року, яке згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть сина. За таких обставин, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який помер 11 грудня 2015 року в смт Старомихайлівка Марїнського району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6