Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Бабченко Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям посилаючись на те, що він разом з сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_1 і є її власником. 04 червня 2014 року в результаті аварійної несправності пожежного гідранту, квартира позивача була залита. Вартість відновлювального ремонту склала 25372 грн. 00 коп., вартість експертизи по оцінці - 3000 грн. 00 коп. Внаслідок того, що квартира була залита і проводився ремонт, позивач був змушений проживати в орендованому помешканні, орендна плата склала 12480 грн. 00 коп. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, моральну шкоду, вартість оплати юридично-правової допомоги, а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, оскільки відповідальність за обслуговування протипожежного водопостачання вони не несуть.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності АДРЕСА_1, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.38).

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 червня 2014 року було залито його квартиру в результаті прориву пожежного гідранту загально-будинкової пожежної системи.

Актом від 04 червня 2014 року зафіксовано, що відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З висновку № 14066 ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» від 15 червня 2014, вбачається, що вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті залиття його квартири, АДРЕСА_1, становить 25373 грн. 00 коп.(а.с.11-26).

Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЖБК «Зварювальник-1» (а.с.105-107).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» № 529 від 20.05.2009 року затверджено Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Між ЖБК «Зварювальник-1» та КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» укладено договір №ЖБК/3 від 02.01.2014 року на обслуговування будинку житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-1».

Відповідно до положень вищевказаного договору, виконавець (КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва») зобов'язаний проводити аварійне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання (крім вузла приєднання), електропостачання, водопроводу та каналізації (за викликом). Відповідачем зазначені дії були виконані, а саме: проведено зварювальні роботи на 3-му поверсі та відновлено роботу пожежного гідранту (а.с.10).

У письмових запереченнях, представник відповідача зазначає, що заявок, стосовно неналежного функціонування або наявності пошкоджень по стояку пожежного гідранта, не надходило.

Також, слід зауважити, що 02 січня 2014 року між КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та ОП «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління-7» укладено договір № 4, відповідно до якого виконавець зобов'язаний проводити комплексні роботи з технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Позивачем в судовому засіданні не надано грунтовних доказів того, що залиття відбулось саме з вини відповідача.

Враховуючи, що факт залиття квартири з вини відповідача доведено не було, вимоги про відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу розгляду не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 627, 1166 Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко