Справа № 203/5981/16-ц
У Х В А Л А

19 грудня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та трьох відсотків річних.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву, в якій останній в порядку забезпечення позову просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідачів. В обґрунтування посилався на те, що останні тривалий час ухиляються від виконання зобовязань за договором, в звязку з чим є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідачів. Проте, у відповідності до п.3 ч.2 ст.151 ЦПК України заява не містить будь-яких відомостей щодо наявності у відповідачів на праві власності майна, його виду та вартості, а також посилань на обставин, які б обєктивно свідчили про наміри ухилення відповідачів у будь-який спосіб від виконання зобовязань та, відповідно, щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню на підставі ч.8 ст.153 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачу також слід повернути сплачений при подачі заяви судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.151,153,208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275 грн. 61 коп., перерахований згідно квитанції № від 16 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак