Справа 237/3347/16-ц
Номер провадження 2/237/1250/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.16 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд та в'їзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про надання дозволу на виїзд та в'їзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України без згоди батька.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року. Від цього шлюбу мають спільну дитину - доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 25.07.2014 року їх шлюб було розірвано. Позивач матеріально та належним чином не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В даний час дитина перебуває на її повному утримання, вона займається її вихованням одна, так як відповідача - батько дитини, не бере ніякої участі у її вихованні та утриманні, матеріально дитину не забезпечує. З відповідачем з 2014 року вони мешкають окремо, він ніякої матеріальної допомоги не надає, тому позивач змушена була знайти собі роботу для забезпечення гідного життя для неї і їх спільної доньки. Однак, роботу за її спеціальностю вона змогла знайти через своїх знайомих лише у м. Донецьку, яка передбачає постійне її перебування впродовж робочого тижня в м. Донецьку. Крім того, вона знайшла квартиру для проживання та школу у м. Донецьку, де може навчатис їх донька, а на вихідні дні разом з донькою вони планують приїжджати до рідних за місцем реєстрації позивача на контрольовану територію України. Однак відповідач чине їй перешкоди - уникає її та не надає нотаріально засвідченої згоди на виїзд та в'їзд їх сина на тимчасово окуповану територію України, тобто у м. Донецьк, і в той же час не надає ніякої матеріальної допомоги. З зазначених підстав просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд та в'їзд на непідконтрольну Україні територію їх доньки без згоди її батька.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім

випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього

громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі

рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Оскільки батько життям дитини не цікавиться, не приймає участі в її вихованні, дитина перебуває на утримання матері, суд вважає можливим надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини за кордон без згоди її батька.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Донецьку Донецької області, Україна, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 23 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької області, та в'їзд з неї на контрольовану територію України, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народилася у м. Донецьку, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Вугледарським МВ ГУ МВС України в Донецькій області 15 лютого 2008 року, зареєстрована в АДРЕСА_1, без згоди та супроводу її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, строком з дня набрання чинності рішення суду до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Дата документу 12.09.2016