Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"21" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства ВЖРЕП №11 ЖМР, третя особа на стороні позивача: Управління міграційної служби України, виконавчий комітет Житомирської міської ради про захист конституційних прав, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом до Комунального підприємства ВЖРЕП №11 ЖМР, треті особи на стороні позивача: Управління міграційної служби України, виконавчий комітет Житомирської міської ради в якому просив постановити рішення яким захистити його конституційні права шляхом визнання незаконними записів відповідача у картці прописки про зняття його з реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.08.2013 року та про належність вказаної квартири до фонду житла для тимчасового проживання громадян.

Після неодноразового збільшення позовних вимог, в кінцевому варіанті, згідно заяви від 21.03.2016р., позивач просить визнати незаконними записи у паспортно-реєстраційному обліку відповідача, а саме у поквартирній картці (форма А) та картці приписки (форма 16(А) на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4 про реєстрацію його місця проживання у квартирі до 20.08.2013 року, а також просить зобовязати відповідача внести у паспортно-реєстраційний облік відомості про те, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 54-59, 85-86).

Позов обґрунтовується тим, що в якості наймача з 27.06.2007 року позивач проживає та зареєстрований у кімнаті 78 будинку 69 по вул. Східній в м. Житомирі. У відомостях поквартирної картки та картки приписки вказано, що ОСОБА_4 прописаний до 06.11.2007 року та до 20.08.2013 року, однак жодних штампів про зняття його з реєстрації немає.

Позивач вказує, що тимчасова реєстрація місця проживання не передбачена також як і повторна реєстрація місця проживання без попереднього зняття з реєстрації. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», при цьому вказаним законом не передбачено ведення відповідачем карток приписки та поквартирних карток, а тому вони є незаконними і внесення відповідачем незаконних записів щодо зняття з реєстрації місця проживання порушують конституційні права та свободи ОСОБА_4, оскільки позивач не може оформити субсидію на комунальні послуги, перебувати на квартирному обліку для покращення своїх житлових умов, отримати закордонний паспорт, працевлаштуватись та отримувати медичну допомогу за місцем проживання, а також здійснювати інші юридичні дії, повязані з реєстрацією місця проживання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21.03.2016р. та з підстав викладених в заяві про збільшення позовних вимог від 05.02.2016р. Представник позивача вказала, що ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрований та проживає у спірній квартирі без обмеження будь-яким терміном, іншого житла в нього немає. Власник житла не виселяє позивача із даної квартири (а.с. 93-94).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. У письмових запереченнях представник відповідача вказала, що кімната № 78 по вул. Східній, 69 у м. Житомирі за формою власності належить до місцевих рад, виконавчий орган яких виконує управлінські та розпорядчі функції відповідним майном, а до 26.05.2014 року вказана квартира перебувала у фонді житла для тимчасового проживання громадян. Реєстрація громадянина ОСОБА_4 у вказаній квартирі здійснювалась на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.12.2012 року №546 терміном на 6 місяців, тому позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає (а.с. 87).

Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради в судовому засіданні вказала, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки у позивача нема ордеру, який дає право на постійне проживання, а тому просить відмовити позивачу у задоволені позову.

Представник третьої особи Управління міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу виконавчим комітетом Житомирської міської ради було надано дозвіл на заселення у кімнату № 78 в будинку № 69 по вул. Східній у м. Житомирі терміном на один рік з реєстрацією до вирішення ним питання постійного місця проживання, що підтверджується листом виконавчого комітету Житомирської міської ради №18/6449 від 06.11.2006 року (а.с. 21).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 546 від 19.12.2012 року ОСОБА_4 погоджено реєстрацію у фонді житла для тимчасового проживання громадян терміном на шість місяців (а.с. 42).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання» № 42 від 05.02.2014 року ОСОБА_4 відмовлено у взятті на квартирний облік у міськвиконкомі, у звязку з тим, що він забезпечений упорядкованою житловою площею за місцем реєстрації та проживання (більше 6 кв.м. житлової площі на одну особу) і не займається суспільно корисною працею (а.с. 66).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 727 від 16.10.2015 року відмовлено ОСОБА_4 у надані дозволу на постійну реєстрацію на жилу площу 12,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 74).

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-IV (далі за текстом Закон) визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, (далі Порядок № 1077) реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості про реєстрацію позивача до 20.08.2013 року були внесені згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.12.2012 року № 546 «Про реєстрацію фізичних осіб за місцем проживання», відповідно до якого ОСОБА_4 погоджено реєстрацію за місцем проживання терміном на 6 місяців.

Підставою для реєстрації, відповідно до п. 2.2 Порядку № 1077, є зокрема документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання.

Згідно із статтею 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (абзац 9). Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3.6 Порядку № 1077 працівник територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів - адміністратор центру (крім внесення відомостей про зняття з реєстрації місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи): вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання до паспортного документа шляхом проставлення в ньому штампа зняття з реєстрації місця проживання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що його права та інтереси були порушені відповідачем шляхом внесення до непередбачених Законом поквартирної картки та картки прописки відомостей про зняття з реєстрації місця проживання, що позбавило позивача можливості оформити субсидію, медичної допомоги, та інших прав пов'язаних з необхідністю надання відомостей про місце реєстрації.

Разом з тим, з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області від 12.08.2015р. вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20.02.2013 року (а.с. 63), при цьому відомості щодо зняття з реєстрації місця проживання відсутні. Не вказано про зняття з реєстрації місця проживання і в самих картці прописки та в поквартирній картці (а.с. 43-44), при цьому графа "Дата виписки" в поквартирній картці та графа "Куди вибув" в картці прописки не заповнені. З копії паспорта позивача також вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адресою і відомості про його зняття з реєстрації місця проживання не зазначено (а.с. 61-62). Таким чином, доводи позивача про зняття з реєстрації постійного місця проживання не підтверджені.

З цих підстав, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем у звязку з наявністю записів у поквартирній картці та в картці прописки в графі "Дата прописки" та в графі "Відмітки про приписку" записів "до 20.08.2013р.". Крім того, з пояснень представника відповідача такий запис було зроблено згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 546 від 19.12.2012 року, яким ОСОБА_4 погоджено реєстрацію у фонді житла для тимчасового проживання громадян терміном на шість місяців. Дане рішення є чинним та неоскаржене.

Слід зазначити, що після визнання незаконним віднесення квартири позивача до житла для тимчасового проживання громадян, рішенням від 16.10.2015 року виконавчий комітет Житомирської міської ради відмовив ОСОБА_4 у надані дозволу на постійну реєстрацію на жилу площу 12,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. Дане рішення також є чинним та неоскаржене.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання» № 42 від 05.02.2014 року ОСОБА_4 відмовлено у взятті на квартирний облік у міськвиконкомі, у звязку з тим, що він забезпечений упорядкованою житловою площею за місцем реєстрації та проживання (більше 6 кв.м. житлової площі на одну особу) і не займається суспільно корисною працею (а.с. 66). Тобто, дане спростовує доводи позивача про неможливість перебувати на квартирному обліку через відсутність реєстрації постійного місця проживання.

Також, суд вважає, що заявляючи вимоги про визнання незаконними записи у поквартирній картці (форма А) та картці приписки (форма 16 (А) на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4 про реєстрацію його місця проживання у квартирі до 20.08.2013 року, позивач обрав неналежний спосіб захисту прав та інтересів, оскільки суперечить вимогам ст. 16 ЦК України.

Крім того, заявляючи вимогу про зобовязання відповідача внести у паспортно-реєстраційний облік відомості про місце проживання, позивач не вказав чітко, які саме документи входять до паспортно-реєстраційного обліку, при цьому зазначаючи в обгрунтуванні позову, що ведення відповідачем паспортно-реєстраційного обліку через заповнення поквартирних карток та карток приписки є незаконним.

Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведені, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Комунального підприємства ВЖРЕП №11 ЖМР про визнання незаконними записів та про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. Й. Адамович