Справа № 588/958/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря Доля Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту із заставленого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів - Відділу ДВС Тростянецького РУЮ та ОСОБА_2, про зняття арешту із заставленого майна в якій зазначав, що 25.03.2008 року позивачем було надано кредит ОСОБА_2 на суму 50295,64 грн., з яких: 44440 грн. - на придбання автомобіля, 2266,44 грн. - на оплату перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту, 34 грн. - на оплату реєстрації предмета застави в Державному реєстрі, 3555,20 грн. - для оплати винагороди за надання фінансового інструменту. Кредит був наданий з кінцевим строком повернення до 24.03.2015 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_2 передав у заставу позивачу легковий автомобіль DAEWOO Matis, 0.8, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що було укладено кредитно - заставний договір № DN81AR13190229 від 25.03.2008 року. На підставі постанови ВП №43840641 від 01.07.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем відділу ДВС Тростянецького РУЮ було накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_2, в т.ч. і на вищевказаний транспортний засіб. Про вказане позивач дізнався безпосередньо від самого ОСОБА_2 Позивач вважає, що порушені його права як заставодержателя, тому, посилаючись на норми ст.ст. 546,585,572,577 ЦК України, ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження, та ЗУ «Про заставу» просить зняти арешт із заставленого майна, а саме - легкового автомобіля DAEWOO Matiz, 0.8, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2 та на який державним виконавцем на підставі постанови ВП №43840641 від 01.07.2014 року було накладено арешт.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, під час подачі позову надав до суду письмове клопотання, де просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25,40).

Представник відповідача Відділу ДВС Тростянецького РУЮ у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, письмові докази, та просить справу слухати у його відсутності, та вирішити питання про зняття арешту із заставленого майна на свій розсуд (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштова кореспонденція була повернена до суду без вручення з повідомленням, що адресат відмовився одержувати поштову кореспонденцію (а.с.36,39), однак відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі поданих доказів.

В судовому засіданні доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 25.03.2008 року було укладено кредитно-заставний договір №DN81AR13190229 відповідно до якого банк надає позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом , а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.2.2. договору, для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку предмет застави в заставу. Пунктами 8.1, 17.9. вказаного договору передбачено, що предметом застави за цим договором є автомобіль DAEWOO Matiz 0,8, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позичальник. Відповідно до п.13.1 кредитно-заставного договору після настання події дефолту та спливу строку, встановленого у ст.12.2.5 договору для добровільного погашення забезпечених вимог, предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог (а.с.5-10).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №DN81AR13190229 від 25.03.2008 року станом на 10.11.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 115201,30 грн., з яких: 29183,41 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 86017,89 грн. - заборгованість за простроченими процентами (а.с.11).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на все рухоме майно ОСОБА_2 було накладено обтяження у вигляді оголошення заборони на його відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника за ВП 43840641 (а.с.12-13).

Позивач 02.06.2014 року звертався до Відділу ДВС Тростянецького РУЮ з письмовою заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №588/2286/13-ц від 15.04.2014 року, виданого Тростянецьким районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на суму 67445,33 грн. а також з проханням з метою забезпечення повного, своєчасного та реального виконання виконавчого листа накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника (а.с.41) та на підставі вказаної заяви державним виконавцем 01.07.2014 року було відкрито виконавче провадження №43840641 (а.с.43).

У даному виконавчому провадженні 01.07.2014 року також було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 із забороною його відчуження та вказана постанова державного виконавця була надіслана боржникові, реєстраційній службі Тростянецького РУЮ, Державній інспекції сільського господарства та Відділу земельних ресурсів у Тростянецькому районі (а.с.44), та того ж дня реєстраційною службою Тростянецького РУЮ були внесені відомості про реєстрацію обтяження всього нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2 до Державного реєстру (а.с.45,47).

Згідно зі ст.ст.10-11 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст..19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, необхідні витрати на утримання заставного майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Інші особи, що не є заставодержателями, мають право задовольняти вимоги за рахунок застави, якщо вартість застави перевищує заборгованість заставодержателя та в інших випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Частиною 3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Пунктом 17.10 вказаного договору застави встановлено, що сторони визначили вартість предмета застави 44440,00 грн.

Крім того, договором застави визначено, що банк має право звернути стягнення на предмет застави (п.12.2.6 кредитно-заставного Договору).

Як вбачається з наданих суду доказів, право застави у позивача ПАТ КБ «Приватбанк» виникло 25 березня 2008 року, а арешт на все майно боржника ОСОБА_2 накладено ДВС Тростянецького РУЮ Сумської області 01 липня 2014 року, тобто, заставодержатель автомобіля має першочергове право вимоги. Крім того, сума боргу власника заставного майна значно перевищує вартість самого заставного майна (автомобіля DAEWOO Matiz), яке знаходиться в заставі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню.

Сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути із відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.10,11,60,61,79,208,209,213-215,218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

позов задоволено повністю

Зняти арешт із заставленого майна ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - легковий автомобіль DAEWOO Matiz 0,8, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності належить ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2), що накладений Державним виконавцем ВДВС Тростянецького РУЮ Сумської області відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43840641 від 01.07.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) у відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник