Провадження № 2/161/809/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування ним, у зв'язку з відсутністю в ньому понад встановлені законом строки без поважних причин, а саме: квартирою АДРЕСА_2

Позов обґрунтувала тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.12.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2

25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідно до якого сторони поділили квартиру АДРЕСА_1 по ? частці кожному.

25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на ? частку квартири. Відповідно до п. 16 цього Договору сторони домовилися, що батько зобов'язаний знятись з реєстрації місця проживання у казаній квартирі до 08 жовтня 2015 року.

На момент звернення до суду з позовом відповідач свого обов'язку щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, не виконав.

Покликаючись на наведене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у вказаній квартирі.

Позивач ОСОБА_1 в судове подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, заперечень щодо задоволення позову не має та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Проаналізувавши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців.

Статтею 74 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку на підставі ст. 75 ЖК України.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.12.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 (а.с. 6).

25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідно до якого сторони поділили квартиру АДРЕСА_1 по ? частці кожному (а.с. 7-10).

25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на ? частку квартири (а.с. 11-13).

Відповідно до п. 16 цього Договору сторони домовилися, що батько зобов'язаний знятись з реєстрації місця проживання у казаній квартирі до 08 жовтня 2015 року.

На момент звернення до суду з позовом відповідач свого обов'язку щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, не виконав.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у спірному житлі не проживав вже на момент винесення про розірвання шлюбу (13.12.2012 року) та не проживає по даний час.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у спірному житлі понад 6 місяців, а тому втратив право ним користування. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинила перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом.

Відповідно до ст. 405 ЖК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі понад встановлені законом строки, не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2, підставний і підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення,права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином, рішення суду у справі про втрату права на житло одночасно є підставою для зняття з реєстрації відповідачки за вказаною адресою.

На стягненні судових витрат позивач не наполягала.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 71,72, 74, 75, 405 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, внаслідок відсутності в ньому понад встановлені законом строки без поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук