Справа № 471/560/14-ц
Провадження №2/471/2/16
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське

справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Білоусівка-2007» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі,

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної із ТОВ «Білоусівка-2007».

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 9,05 га, кадастровий номер :03:000:0062, яка розташована в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №421870, виданого 24 травня 2006 року на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 04 листопада 2005 року №401-р.

Дана земельна ділянка була позивачкою передана в оренду ТОВ "Білоусівка-2007" про що було укладено договір оренди терміном на 5 років.

Даний договір оренди було зареєстровано у Державному реєстрі земель 05 лютого 2008 року за №49.

Так, як термін дії даного договору оренди землі закінчився, позивачка звернулася до ТОВ аБілоусівка-2007" з проханням повернути її земельну ділянку, але останній цього не зробив.

В 2014 році ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ "Білоусівка-2007" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, і рішенням суду від 03 червня 2014 року її позов було задоволено.

12 травня 2015 року ухвалою Братського районного суду Миколаївської області було задоволено заяву ТОВ "Білоусівка-2007" про перегляд заочного рішення та скасовано вищевказане рішення суду і справу призначено до розгляду.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення представник ТОВ "Білоусівка-2007" надала суду копію додаткової угоди до договору оренди землі від 15 квітня 2011 року, згідно умов якої змінено термін дії договору та зазначено, що продовжено дію договору оренди землі на 7 років. Дана додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему Братського району Миколаївської області 26.01.2012 року за №01367.

Але оглянувши дану додаткову угоду позивачка побачила, що підпис в додатковій угоді від її імені вчинила інша особа, при цьому ОСОБА_1 нікому не надавала повноважень на вчинення таких дій. До того ж не було необхідності укладати додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди в 2011 році, оскільки термін дії договору закінчувався лише 05 лютого 2013 року.

Правовідносини, які склалися між позивачкою та ТОВ "Білоусівка-2007", стосуються укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки і регулюються Главою 16 Цивільного Кодексу України параграф 1 Загальні положення про правочини, Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі", умовами договору оренди землі від 05.02.2008 року. Тому позивачка звернулася до суду про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Представни відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав вимоги.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 9,05 га, кадастровий номер :03:000:0062, яка розташована в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №421870, виданого 24 травня 2006 року на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації Миколаївської області від 04 листопада 2005 року №401-р.

Дана земельна ділянка була позивачкою передана в оренду ТОВ "Білоусівка-2007" про що було укладено договір оренди терміном на 5 років.

Даний договір оренди було зареєстровано у Державному реєстрі земель 05 лютого 2008 року за №49.

Так, як термін дії даного договору оренди землі закінчився, позивачка зверталася до ТОВ аБілоусівка-2007" про повернення їй земельної ділянки.

В 2014 році ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ "Білоусівка-2007" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, і рішенням суду від 03 червня 2014 року її позов було задоволено.

12 травня 2015 року ухвалою Братського районного суду Миколаївської області було задоволено заяву ТОВ "Білоусівка-2007" про перегляд заочного рішення та скасовано вищевказане рішення суду і справу призначено до розгляду.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення представник ТОВ "Білоусівка-2007" надала суду копію додаткової угоди до договору оренди землі від 15 квітня 2011 року, згідно умов якої змінено термін дії договору та зазначено, що продовжено дію договору оренди землі на 7 років. Дана додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему Братського району Миколаївської області 26.01.2012 року за №01367.

Згідно висновку експерта №119 судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець», розділу «Підписи сторін» у обох примірниках додаткової угоди до договору оренди від 15.04.2011 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Білоусівка-2007», виконані не самою ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.3 п. в ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Ч.1 ст.215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Під час вчинення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки було порушено вимоги ч.3 ст.203 ЦК України. Недійсність правочину прямо не встановлена законом, але позивачка заперечує проти його дійсності на підставах, встановлених законом, а тому відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України є підстави визнання вказаної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, недійсною, так як без згоди власника земельної ділянки, без обговорення та погодження всіх істотних умов було укладено додаткову угоду, якою було внесено ряд змін до істотних умов договору оренди землі, серед яких і термін дії договору.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судового збору з відповідача на його користь, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Білоусівка-2007» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі.

Визнати недійсною додаткову угоду від 15 квітня 2011 року до договору оренди землі від 05 лютого 2008 року, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «Білоусівка-2007» в особі ОСОБА_4, що зареєстрована у відділі Держкомзему у Братському районі Миколаївської області 26 січня 2012 року за №01367.

Судовий збір залишити за позивачем.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя Губанова В. М.,