АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-886/11 Номер провадження 22-ц/786/1623/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М., секретаря Лимар О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2012 року

за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь суддю-доповідача, -

встановила:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2012 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Визнано поважною причину пропуску строку для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-886/11, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Поновлено пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-886/11 від 08 квітня 2011 року, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 259 884 грн., заборгованість за відсотками 35 077 грн. 04 коп., судові витрати в розмірі 1 700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 296 781 грн. 04 коп.

З зазначеною ухвалою місцевого суду не погодився ОСОБА_2, оскарживши її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання відмовити. Вказує, що суд першої інстанції при постановленні ухвали не перевірив наявність фактів, якими заявник обґрунтовував свої вимоги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає відхиленню з підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Задовольняючи заяву ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа місцевий суд виходив з того, що наведені заявником обґрунтування поважності причин пропуску предявлення виконавчого документу на виконання є поважними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, керуючись наступним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлені статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в ред. Закону, що діяв на момент ухвалення судового рішення ). Відповідно до якої виконавчі листи по цивільних справах можуть бути пред'явлені до виконання у річний термін, якщо інше не передбачено законом, який відраховується з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Так, як вбачається з матеріалів справи рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2011 року набуло законної сили 19 квітня 2011 року, а отже виконавчий документ міг бути предявлений до виконання до 20 квітня 2012 року.

Проте, як встановлено судом і не оспорюється сторонами стягувач у встановлений законом термін виконавчі листи до органів державної виконавчої служби не предявив.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, колегія суддів вирішуючи питання законності висновку місцевого суду в частині визнання причин пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання поважними, враховує ту обставину, що первинним позивачем за цивільною справою було ТОВ «Український промисловий банк», яке передало свої активи та кредитні зобовязання АТ «Дельта банк», на підставі договору від ЗО червня 2010 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України, що зумовило передачу документації за кредитними зобовязаннями протягом тривалого часу.

Матеріалами справи підтверджується, що виконавчі листи по цивільній справі № 2- 886/11 були отримані ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_419 квітня 2012 року, тобто за один день до закінчення терміну для їх предявлення до виконання, що на думку колегії суддів з обєктивних причин унеможливило вчасне предявлення стягувачем виконавчого документа до виконання.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці наголошує, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Невід'ємність права сторони на виконання остаточного рішення суду також знайшло своє відображення в рішеннях у справах «Войтенко проти України», «Жовнір проти України», «Шмалько проти України», «Ромашов проти України», «Бакай та інші України», «Півень проти України» тощо.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання, як такого, що порушений з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, тому колегія суддів вважає, що вони в повній мірі ґрунтуються на законі.

За таких обставин, колегія судців приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Г оловуючий-суддя(підпис)ОСОБА_1
Судді:(підпис)ОСОБА_5
(підпис)ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1