Номер справи 220/1771/16-ц
Номер провадження № 2/220/625/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ступіна І. М.;

при секретарі Кірпічнікової Н. Е.

Розглянувши в судовому засіданні смт. Велика Новосілка, Донецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом в якому зазначила, що 27.04.2010 року померла її рідна тітка ОСОБА_2, після смерті якої залишилася спадщина земельна ділянка, розташована на території Піддубненської сільської ради, площею 4,050 га., кадастровий № :02:001:0041, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана вище земельна ділянка належала тітці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 472282 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-100481 від 10.02.2006 року. Оскільки заповіту тіткою складено не було, тому спадкування здійснювалося за законом. Проте позивачка оформити спадщину не може через відсутність документів, що підтверджують родинні звязки з померлою, у звязку з цим просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позивачка до суду не зявилася, але надала заяву, згідно якої просить розглянути позов без її присутності та задовольнити його.

Відповідач до суду не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу за відсутністю його представника, зазначив що позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.. 61 цього кодексу.

Відповідно до п. 2 Постанова Пленуму Верховного суду від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК , а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так судом встановлено, 27.04.2010 року померла ОСОБА_2 у віці 81 року, про що в Книзі реєстрації смертей 2010 року травня місяця 01 числа зроблено відповідний актовий запис за № 11. Вказана обставина підтверджується копією Свідоцтва про смерть виданої 01.05.2010 року виконкомом Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області серія 1-НО № 451583.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,050 га., кадастровий № :02:001:0041, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Ця обставина підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_2 серія ЯБ № 472282 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-100481 від 10.02.2006 року, що містеться в матеріалах справи.

За життя ОСОБА_2 не було складено заповіту, тому спадкування здійснювалося за законом.

Ч. 1 ст. 1223 ЦК України, встановлюється, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 цієї статті встановлюється, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст. 1262 ЦК встановлюється, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Ст. . 1262 ЦК встановлюється, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

ОСОБА_2 ані дітей, ані чоловіка не мала. Ії рідний брат, батько позивачки ОСОБА_3 помер 22.11.1985 року, що підтверджується копіює Свідоцтва про смерть, виданої Піддубненською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області серія ІV-НО № 351211 від 23.12.1985 року, єдиною спадкоємицею є позивачка, яка доводиться померлій рідною племінницею.

Ст. 1296 ЦК України, встановлюється, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину ; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців ; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На теперішній час відсутній будь-який нормативно-правовий акт, який би регулював внесення змін до Державних актів на право власності на землю.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту визнання права.

Ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд находить позов позивача таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1223, 1258, 1261, 1296 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку розташовану на території Піддубненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, площею 4,050 га., кадастровий № :02:001:0041, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після померлої 27.04.2010 року рідної тітки ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Ступін