№ 201/5879/16-ц
провадження 2/201/2823/2016
УХВАЛА

22 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «ДніпроВНІПІенергопром» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу та витрат,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інститут «ДніпроВНІПІенергопром» 22 квітня 2016 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу та витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року позовну заяву повернуто.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року скасовано ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року, а справу повернуто до суду для повторного вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування.

Частиною 3 статті 122 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

З інформації наданої ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області від 15 вересня 2016 року витікає, що відповідач у встановленому законом порядку був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто у Індустріальному районі м. Дніпро (Дніпроптовськ) та 15 листопада 2012 року останнього знято з реєстрації та на даний час він зареєстрованим не значиться, тобто з урахуванням зазначеного не можуть бути взяті до уваги посилання позивача (ч. 9 ст. 110 ЦПК України), що зазначений позов предявляється ним за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, а саме: АДРЕСА_1, оскільки останній за вище вказаною адресою відповідно до отриманої інформації ніколи не був у встановленому законом порядку зареєстрований, крім того слід зазначити, що з позовної заяви та документів доданих до неї витікає, що місце перебування відповідачу відоме, оскільки останній відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком суду, також слід звернути увагу, що пунктом 34 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що при вирішенні зазначених питань (підсудність справ) суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки). Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу, а тому посилання позивача безпіставні, не грунтуються на вимогах закону, спростовується вище наведеним і нічим обєктивно не підтверджені, в звязку з чим відсутні передбачені законом підстави для розгляду справи цим судом та вказана позовна заява не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище зазначеного, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 109, ст. ст. 110, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут «ДніпроВНІПІенергопром» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу та витрат повернути позивачу та рекомендувати звернутися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя