Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/74/16-ц
Провадження №: 2/332/427/16
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого судді Андрюшиної Л.А.
за участю секретаря Ковтуна В.І.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом
до Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк», 3-ї особи:
Орджонікідзевський відділ державної виконавчої
служби Запорізького міського управління юстиції,
приватний нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню,-
Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», 3-ї особи:Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2015 року він отримав постанову Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 01.12.2015 року про арешт коштів боржника, з якого йому стало відомо, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 48873922 щодо стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 119781,92грн.. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 4436 від 21.08.2015 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо стягнення з нього суми у розмірі 108665,38грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором №DNH4KP11431399 від 20.09.2005року. Згідно з виконавчим написом строк, за який провадиться стягнення складає 9 років 10 місяців та 21 день, а саме з 20.09.2005року по 10.08.2015року. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були порушені норми діючого законодавства, виходячи з наступного. Так,він не заперечує, що дійсно 20.09.2005 року отримав кредит на споживчі цілі у сумі 6916,00грн., зі строком сплати 24 місяці. Відповідач жодного разу не повідомив його про те, що мається заборгованість за цим кредитом, а він вважав, що заборгованість у нього відсутня. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічне передбачено пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За умовами кредитного договору він був зобовязаний повернути суму кредиту до 19 вересня 2007 року, а отже, з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги щодо повернення кредиту. Таким чином, трирічний строк з моменту виникнення права вимоги за цим договором закінчився 20 вересня 2010 року. Крім того, у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за вище вказаним кредитним договором. В запереченнях проти позову, він зробив заяву про застосування при розгляді справи наслідків спливу позовної давності та ухвалою від 26 грудня 2013 року за заявою представника банку позовну заяву було залишено без розгляду. Отже, сам факт подачі такої позовної заяви свідчить про наявність спору про право та відсутність «безпірності». Згідно п.7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю взагалі заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк повернення якого минув. Просить суд визнати виконавчий напис №4436 вчинений 21.08.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню та скасувати, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог дав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.
Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання повторно не зявився, причини неявки представника суду не повідомлені. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать розписки в отриманні судових повісток, що маються в матеріалах справи(а.с.95, 98), в звязку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та його представник не заперечували.
3-ї особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду наданізаяви з проханням справу розглянути у її відсутності(а.с.92,99).
Суд,заслухавши пояснення позивача і його представника та дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 88 вище вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Судом встановлено, що 20.09.2005 року між позивачем та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 6916,00грн. на строк 24 місяця по 19.09.2007 року(а.с.23). Отже строк дії кредитного договору укладеного між сторонами закінчився 19.09.2007 року і саме з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги до позивача щодо повернення суми кредиту та примусового стягнення боргу і цей строк закінчився 19.09.2010 року. Разом з тим, суду не надано доказів того, що протягом 2007-2010 року банк звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором або до нотаріуса з питання вчинення виконавчого напису.
З ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2013 року вбачається, що лише у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, але за заявою банка позовна заява була залишена без розгляду(а.с.24). Частиною 1 ст.265 ЦК України передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.
При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони у процесі і відповідачем взагалі не надано суду жодних доказів, якщо такі у нього малися, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обгрунтування позовних вимог.
Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Отже, з відповідача на користь позивачанеобхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20грн..
Керуючись ст.ст.87,88,89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 10,11,60,88, 209, 213-215,218,224-226 ЦПК України, суд ,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 3-ї особи Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 серпня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 4436 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 108665,38грн..
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20грн..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, шляхом подачі відповідачем письмової заяви до районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Андрюшина Л.А.