АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2508/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на те, що 17 квітня 2015 року між ним та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майно, згідно якого позивач придбав квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,4 кв. м., житловою площею 32,5 кв. м., та квартиру № 124, розташовану по вул. Кооперативній № 22 в м. Харкові, загальною площею 43,9 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м. На виконання вказаного договору позивач сплатив відповідачу обумовлену договором суму грошових коштів в розмірі 1 115 185 грн., а відповідач передав йому в натурі в користування та володіння вищезазначену нерухомість, підтвердженням чого є акт прийому-передачі квартир та ключі від них. Відповідно до п. 3.6 договір підлягає нотаріальному посвідченню, для чого сторони повинні були 26 травня 2015 року з»явитися до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, але відповідач ухилився від виконання домовленості про нотаріальне посвідчення договору. Оскільки між сторонами досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору, виконано обовязок з передачі майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач просив визнати дійсними договір купівлі-продажу спірних квартир та стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, ним перерахувані кошти за квартири і відбулася передача нерухомого майна в натурі. Отже, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі продажу, а тому, на його думку, правочин слід визнати дійсним.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року у простій письмовій формі між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець (банк), він же іпотекодержатель за іпотечним договором від 07 червня 2007 року, укладеним із ОСОБА_5, передає у власність покупцю квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,4 кв. м., житловою площею 32,5 кв. м., та квартиру № 124, розташованої по вул. Кооперативній № 22 в м. Харкові, загальною площею 43,9 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м. / а. с. 5-8/. Вказане майно належить іпотекодавцю ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу. Продаж майно вчинено за домовленістю сторін квартири № 122 за 578 991 грн.АДРЕСА_2 за 536 193,51 грн.. Даний договір підписано сторонами.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що право власності на майно виникає у покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до п.3.7 договору він підлягає нотаріальному посвідченню, для чого сторони зобовязуються з»явитися самі або направити своїх уповноважених представників 26 травня 2015 року о 10.00 год. до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна №4а з метою нотаріального посвідчення правочину.

На виконання умов договору позивач ОСОБА_2 передавав банку грошові кошти в розмірі 1 115 185 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі речей, документів та нерухомого майна від 17 квітня 2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав, а ОСОБА_2 прийняв: копію рішення Червнозаводського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 року, копію ухвали того ж суду від 27.03.2014 року, комплект ключів від квартир № 122 та № 124 в будинку № 22 по вул. Кооперативній в м. Харкові, а також вказані квартири / а. с. 10/.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідченні, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених Цивільним кодексом України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним.

Правила ст. 220 ЦК України щодо можливості визнання договору купівлі-продажу дійсним не поширюється на договори купівлі-продажу, предметом яких є земельна ділянка, єдиний майновий комплекс, житловий будинок (квартира) або інше нерухоме, оскільки такий правочин підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Це пов'язано із тим, що момент вчинення такого правочину, відповідно до положень ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому правочин є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обов'язків.

У звязку з цим, не будучи укладеним, договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Відповідно до роз"яснень, наданих Верховним Судом України у постанові Пленуму від 06 листопада 2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. № 9), вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати , що норма ч. 2 ст. 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів ввідповідно до статей 210 та 640 ЦК пов"язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав і обов"язків для сторін. (п. 13)

Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 671, передбачено, що державній реєстрації підлягають договори купівлі-продажу, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Державного реєстру правочинів одночасно з його нотаріальним посвідченням.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню.

Можливість нотаріального посвідчення договору сторонами не втрачена.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1