Провадження №: 2/752/1526/16
17.03.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
27.08.2015 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 24.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на виконання якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 324 049, 14 грн., що за курсом НБУ на день укладання вказаного договору було еквівалентно 165 761, 00 дол. США. Строк повернення позики було визначено до 01.09.2012 року без нарахування відсотків. У випадку прострочення платежу, ОСОБА_3 зобов»язався сплачувати ОСОБА_2 5 % від суми основного зобов»язання за договором щомісячно. Свої зобов»язання щодо повернення боргу ОСОБА_3 не виконав. У зв»язку з пропущенням строку виконання зобов»язання, просив стягнути з ОСОБА_3 у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 165 761, 00 дол. США, з підстав невиконання зобов»язання, відсотки у порядку ст. 1048 ЦК України у розмірі 82 151, 00 дол. США, 348 098, 00 дол. США - 5 % від суми основного боргу за договором позики за кожен календарний місяць прострочення грошового зобов»язання, що за курсом НБУ еквівалентно 16 020 533, 76 грн., а також судові витрати при зверненні в суд з позовом.
У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, про час, день та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_3 позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук О.І. (а.с. 6).
Відповідно до п. п. 1, 3, 5, 10 зазначеного вище договору, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 1 324 049, 14 грн., що за курсом НБУ на день укладання цього договору еквівалентно 165 761, 00 дол. США, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, на умовах визначених цим договором; повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до першого вересня дві тисячі дванадцятого року; якщо позичальник, не повернув позичені позикодавцем гроші в зазначений в цьому договорі термін, позикодавець має право пред»явити цей договір до стягнення в судовому порядку або шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. В разі звернення стягнення всі, понесені позикодавцем витрати, покладаються на позичальника; сторони домовились, що за кожен календарний місяць прострочення платежу позичальник сплачує позикодавцю суму, яка становить 5 відсотків від суми основного зобов»язання по цьому договору.
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначений договором позики строк, відповідач не виконав свої зобов»язання щодо повернення позики.
Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту зазначеного договору, його предметом були грошові кошти в іноземній валюті - долар США.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 24.04.2012 року, просить стягнути з відповідача отримані за договором позики грошові кошти у національній валюті з урахуванням даних про курс валют станом на 16.03.2016 року.
Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За даними довідки Національного банку України, станом на 16.03.2016 року 100 дол. США еквівалентно 2 688, 5419 грн.
Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики, розмір яких в національній валюті визначений станом на 16.03.2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення процентів у порядку передбаченому ст. 1048 ЦК України, такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як видно зі змісту п. 3 укладеного між сторонами у справі 24.04.2012 року договору позики, позика є безпроцентною, а тому позивач не має права на отримання процентів за договором у визначеному ним розмірі - 61 778, 00 дол. США у порядку передбаченому правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Позовні вимоги у частині стягнення з відповідача штрафних санкцій з підстав невиконання позичальником умов договору підлягають задоволенню з огляду на наступне.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Як видно зі змісту умов договору з підстав невиконання позичальником зобов»язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені п. 10 договору, а саме на 5 відсотків від суми основного зобов»язання по договору за кожен календарний місяць, у розмірі 348 098, 00 дол. США, що розрахований позивачем за весь час порушення строків, та приймається до уваги судом, оскільки наведений представником позивача розрахунок є правильним та підлягає до стягнення у національній валюті у розмірі 9 358 760, 58 грн.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2заборгованість за договором позики від 24.04.2012 року в розмірі 165 761, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення еквівалентно 4 456 553, 94 грн., 5 % прострочення від суми основного зобов»язання по договору за кожен календарний місяць у розмірі 348 098, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення еквівалентно 9 358 760, 58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі - 13 818 968 (тринадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч дев»ятсот шістдесят вісім) грн. 50 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.