Провадження № 2/520/4858/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

21.09.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

20.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між сторонами 17.10.2013 року та посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_3, реєстровий номер № 2096.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. Мотивуючи заяву тим, що невжиття вказаних заходів може унеможливити виконання рішення по справі у разі його задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом досліджено Інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2016 року, з якої вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 17.10.2013 року.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору, що оспорюється по даному позову, суддя приходить до висновку, про можливість накладення арешту на квартиру до вирішення по суті.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.