Справа № 199/276/16-ц
01 березня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючий суддя Богун О.О.
при секретарі Рибак К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції , про звільнення майна з-під арешту, -
ВСТАНОВИВ:
У січні місяці 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про звільнення майна з під арешту.
03 квітня 2014 року державним виконавцем Балковою М.Б. Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження № ВП 42657194 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки.
В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Представник Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засіданні не зявився, про день та час розгляду справи виконавча служба повідомлялася належним чином.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
03 квітня 2014 року державним виконавцем Балковою М.Б. Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження № ВП 42657194 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦПК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 p., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 589 ЦК України та ст.20 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на те, що заставодержатель, яким є ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на задоволення своїх вимог перед наступними стягувачами за рахунок заставленого майна, суд вважає, що накладення арешту на спірне майно порушує та унеможливлює виконання позивачем умов кредитного договору та позбавляє позивача права на продаж заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за договором, а тому позов в частині звільнення майна із-під арешту підлягає задоволенню.
При цьому, в частині позовних вимог щодо заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» прав іпотекодержателя відносно спірного житлового будинку суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в силу ч.1 ст. 3 ЦПК України, якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, захисту в судовому порядку підлягає порушене право, а не можливість порушення такого права в майбутньому.
Керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» - задовольнити.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.