Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості від 12 травня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з прибудовою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості від 12 травня 2008 року у справі № 28Ю-21/03.08 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з прибудовою, яким визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частках по 1/2 за кожним право власності на житловий будинок з прибудовою, за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовував тим, що третейський суд вирішив питання про його права та обов'язки при тому, що він не брав участі у справі та був повідомлений про неї вже після прийняття рішення третейським судом, а саме - в березні 2014 року. Вважав, що спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дочкою та батьком) є удаваним та мав на меті обійти дозвільну процедуру, тим самим узаконити самовільне будівництво гаражу, надбудови над гаражем, тераси, без будь-яких дозволів та погоджень контролюючих органів. Визнанням права власності на спірне майно створено перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачу, який є їх сусідом. Крім того, зазначив, що третейський суд ухвалив рішення у спорі, який не підвідомчий даному суду відповідно до Закону України «Про третейські суди».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року, заяву задоволено. Скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості від 12 травня 2008 року, ухвалене третейським суддею Юхименко Р.І. у справі № 28Ю-21/03.08 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з прибудовою під літ. «А'-2» за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 218,1 кв. м, з яких 99,6 кв. м - житлова площа, 38,3 кв. м - допоміжна площа, 80,2 кв. м - площа приміщень загального користування.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 липня 2015 року доповнено резолютивну частину ухвали Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості від 12 травня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з прибудовою. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 по 304,50 грн. сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Львівській асоціації учасників ринку нерухомості від 12 травня 2008 року у справі № 28Ю-21/03.08 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, позов задоволено та визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з прибудовою під літ. «А'-2» за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 218,1 кв. м, з яких 99,6 кв. м - житлова площа, 38,3 кв. м - допоміжна площа, 80,2 кв. м - площа приміщень загального користування.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0533 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи підстави своєї заяви ОСОБА_3 зазначав, що рішенням третейського суду за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок з прибудовою за цією адресою, проте будівництво гаражу, надбудови над гаражем та тераси здійснено самовільно та перешкоджає ОСОБА_3 належним чином користуватися його земельною ділянкою по АДРЕСА_2.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 389-5 ЦПК України установлено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Врахувавши вимоги вказаних норм права та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України, вірно виходив із того, що справа, яку розглянув третейський суд, не підвідомча цьому суду та оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвали судів постановлено із додержанням норм процесуального права, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська