Категорія: 47 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Матвійчук Л. В., Мудренко Л. І.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області до ОСОБА_4, треті особи Управління Держземагенства у Луцькому районі Волинської області, Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» про визнання недійсними рішення сільської ради та державного акта на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою позивача Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Маяківська сільська рада Луцького району Волинської області звернулась в суд із зазначеним позовом. Вказувала на ті обставини, що рішенням сільської ради № 14/3 від 25.05.2001 року відповідачу ОСОБА_4 була надана у власність земельна ділянка площею 0,1024 га в с. Зміїнець Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі цього рішення відповідач 26.08.2002 року отримала державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку.

Крім того позивач зазначав, що за заявою ОСОБА_4, Маяківською сільською радою 05.10.2007 року було прийнято ще одне рішення № 7/3.20 про надання їй у власність земельної ділянки площею 0,0396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Милуші Луцького району Волинської області, на яку відповідач 12.02.2008 року отримала державний акт.

Оскільки відповідачу ОСОБА_4, з порушенням вимог ч. 4 ст. 116 ЗК України, повторно за одним і тим же видом використання було надано у приватну власність земельну ділянку, то позивач просив визнати недійсними: рішення Маяківської сільської ради № 7/3.20 від 05.10.2007 року в частині надання відповідачу ОСОБА_4 безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,0396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на цю земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 і зареєстрований 12.02.2008 року в Управлінні земельних ресурсів та скасувати його державну реєстрацію; стягнути на його користь судові витрати.

Під час судового розгляду ухвалою суду від 03 грудня 2015 року до участі у справі залучено третю особу ПАТ «БМ Банк».

15 січня 2016 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у задоволенні позову Маяківської сільської ради відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач Маяківська сільська рада Луцького району Волинської області просить його скасувати як незаконне, прийняте судом з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що жодних порушень земельного законодавства і прав позивача під час передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_4 допущено не було, а тому підстав для визнання недійсними оспорюваних рішення сільської ради та державного акту на землю немає.

Проте з таким висновком суду погодитись неможна.

Судом встановлено, що рішенням Маяківської сільської ради № 14/3 від 25 травня 2001 року з її земель передано відповідачу ОСОБА_4 у приватну власність, безкоштовно земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Зміїнець Луцького району Волинської області (а. с. 7).

На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування 29 серпня 2002 року відповідач ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку із зазначеним цільовим призначенням (а. с. 8).

Крім того встановлено, що 05 жовтня 2007 року Маяківською сільською радою було прийняте ще одне рішення № 7/3.20 про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0396 га., яка знаходиться по АДРЕСА_1 і 12.02.2008 року їй видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку. За цим же рішенням відповідачу надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських будівель за вказаною адресою на спірній земельній ділянці (а. с. 9-10).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 п. «в», 4 ст. 116 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 цього Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, слід вважати, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах - не більше 0,25 гектара. При цьому, одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, котра скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої цим Кодексом, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність.

Отже на думку колегії суддів, суд першої інстанції неправильно витлумачивши зміст наведених норм матеріального права, зробив невірний висновок про те, що громадянин має право отримати безоплатно у власність земельні ділянки один і більше разів для одного й того ж цільового використання, проте в межах розмірів передбачених статтею 121 ЗК України.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи та зазначені норми матеріального права, колегія суддів вважає, що оспорюване рішення Маяківської сільської ради від 05.10.2007 року про повторне надання у приватну власність відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва житлового будинку і господарських будівель площею 0,0396 га та виданий державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку не відповідають вимогам чинного земельного законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними.

Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, то відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржуване позивачем рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що позивач, сплативши судовий збір, поніс судові витрати на суму 1024 грн.(486,20 + 537,80), то вони підлягають стягненню в його користь з відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2016 року в даній справі скасувати.

Визнати недійсним рішення Маяківської сільської ради № 7/320 від 05.10.2007 року в частині надання ОСОБА_4 безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,0396 га в с. Милуші Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_4 12 лютого 2008 року на земельну ділянку площею 0,0396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Милуші Луцького району Волинської області та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Маяківської сільської ради 1024 (одну тисячу двадцять чотири) грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді