Справа № 310/869/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про стягнення матеріальної шкоди, який уточнив 17.02.2016 року. Позивач зазначив, що 04.11.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, в темну пору доби, в м. Бердянську Запорізької області, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався проїжджою частиною пр. Пролетарського з боку вул. Піонерської в напрямку вул. Орджонікідзе.

У цей же час, попереду водія ОСОБА_2, в районі будинку №7, на освітленій ділянці дороги, по нерегульованому, позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою, пішохідному переходу, проїжджу частину пр. Пролетарського переходив пішохід ОСОБА_1

Водій ОСОБА_2, проявивши необережність, яка виразилась у злочинній недбалості (не передбачав можливості настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити), рухався зі швидкістю більше 60 км/год, а саме зі швидкістю 83,3 - 86,8 км/год, та згідно висновку судової автотехнічної експертизи №99/15 від 26.02.2015 р. НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області не виконав вимоги пункту 12.4 та підпункту б) пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, де сказано:

пункт 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

пункт 12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

Під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_2, побачивши пішохода, застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду на пішохода не вдалось.

У результаті наїзду, пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, з якими його було доставлено до Бердянської міської лікарні.

Згідно висновку судово - медичної експертизи №36 від 28.01.2015, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Закритий осколковий подвійний перелом діафіза кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий перелом нижньої третини діафіза правої плечової кістки зі зміщенням, посттравматичний неврит правого променевого нерва, периферичний парез правої кисті, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, головки лівої малогомілкової кістки, травматичний шок 2 ступеня (середнього ступеня)», згідно даних медичної документації.

Вищевказані тілесні ушкодження кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не супроводжувалися небезпечними для життя явищами, спричинили тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більш ніж як 21 день).

Згідно висновку судово - автотехнічної експертизи №99/15 від 26.02.2015, в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.4, 12.9, 18.1 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду в момент виникнення небезпеки для руху.

Дії водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2 не відповідають вимогам пп. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з подією.

За даним фактом внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

12 червня 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ОСОБА_2 визнано винним, що підтверджується копією вироку доданою до позову.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 йому були спричинені тілесні ушкодження в результаті чого він проходить медичне лікування з 04.11.2014 р. до теперішнього часу. На придбання ліків ним було витрачено грошові кошти в сумі 15452 грн. 76 коп. у результаті чого йому було спричинено матеріальну шкоду на вказану суму, яка знаходиться у причинному наслідку з даними подіями.

Транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований полісом № АІ / 0181765 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному Акціонерному Товаристві « Страхова компанія «Дніпроінмед» та діяв у період часу з 11.06.2014 р. до 10.06.2015 р. включно.

Відповідно до п. 4 поліса страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить 100 000 грн.

Позивач посилався на ст. ст. 16, 22, 1166, 1167, 1194 ЦК України і просив сягнути з ПАТ « Страхова компанія «Дніпроінмед» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 15161 грн. 91 коп.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду письмові заперечення в якому зазначив, що витрати на лікування мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. За наданими позивачем квитанція загальна сума витрат складає 15015,61 грн., але позивач помилково просить стягнути 15161,51 грн. У рамках кримінального провадження ОСОБА_1 подав цивільний позов і просив відшкодувати 100 000 грн. моральної шкоди та 5539 грн. матеріальної шкоди, але позивачем була подана заява про залишення позову без розгляду в частині стягнення матеріальної шкоди. Звертаючись з позовом до суду в порядку цивільного судочинства позивач фактично просить суд розглянути спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що за ст. ст. 205, 206 ЦПК України не може повторно розглядатись в порядку цивільного судочинства. Просив у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився без поважних причин, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Бердянського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання в звязку з тим, що він 04.11.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин в м. Бердянську Запорізької області, керуючи автомобілем «ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався проїжджою частиною пр. Пролетарського з боку вул. Піонерської в напрямку вул. Орджонікідзе і в районі будинку №7 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який переходив пр. Пролетарський по нерегульованому, позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою пішохідному переході. Водій ОСОБА_2, проявивши необережність, яка виразилась у злочинній недбалості (не передбачав можливості настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити), рухався зі швидкістю більше 60 км/год, а саме зі швидкістю 83,3 - 86,8 км/год, та згідно висновку судової - автотехнічної експертизи №99/15 від 26.02.2015 р. НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області не виконав вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху України в якому зазначено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год та підпункту б) пункту 12.9 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У результаті наїзду пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово - медичної експертизи №36 від 28.01.2015, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Закритий осколковий подвійний перелом діафіза кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий перелом нижньої третини діафіза правої плечової кістки зі зміщенням, посттравматичний неврит правого променевого нерва, периферичний парез правої кисті, закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, головки лівої малогомілкової кістки, травматичний шок 2 ступеня (середнього ступеня)», згідно даних медичної документації. Вищевказані тілесні ушкодження кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не супроводжувалися небезпечними для життя явищами, спричинили тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більш ніж як 21 день) (а.с.23-24).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивачем надано суду історії хвороби №12293-1365, №8401-885 та №3452 (а.с.5-7), а також 6325/686 (а.с.26) в яких відображено стан здоровя та наявні травми у ОСОБА_3, які співпадають за вироком суду від 12 червня 2015 зі спричиненими ОСОБА_3 травмам внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована в ПАТ «СК «Дніпроінмед» на підставі полісу № АІ/0181765 від 20.05.2014 року (копія а.с.25), за яким ПАТ «СК «Дніпроінмед» зобовязане відшкодувати шкоду третім особам, заподіяну забезпеченим транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ Daewoo Lanos TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Строк дії договору з 11.06.2014 року до 10.06.2015 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю складає 100 000 грн. Розмір франшизи 1000,00 грн. (а.с.25).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Стаття 23 п. 23.1 цього Закону передбачає, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, повязана з лікуванням потерпілого

За п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

На підтвердження витрат на лікування позивач ОСОБА_1 надав суду квитанції на загальну суму 15161 грн., тому суд вважає, що позивачем доведено спричинення матеріальної шкоди і він має право на отримання страхового відшкодування в зазначеній сумі.

Заперечення представника відповідача, суд не можу взяти до уваги, оскільки залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому 551,2 грн. судового збору підлягають стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь держави.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, З У «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 15161 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь держави 551,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя