У Х В А Л А

28 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в особі Харківського відділення Центральної філії публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_6 про встановлення факту неукладення кредитного договору, розірвання договору іпотеки, визнання кредитного договору припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Кредобанк» в особі Харківського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_6 про встановлення факту неукладення кредитного договору, розірвання договору іпотеки, визнання кредитного договору припиненим задоволено частково: визнано припиненим кредитний договір від 10 лютого 2012 року укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4, визнано припиненим у зв'язку із припиненням основного зобов'язання договір іпотеки від 10 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року змінено: скасовано його в частині визнання припиненим кредитного договору від 10 лютого 2012 року, визнання припиненим у зв'язку з припиненням основного зобов'язання договору іпотеки від 10 лютого 2012 року та в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_4 відмовлено; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 149 тис. 958 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 тис. 499 грн. 58 коп. судового збору, в інший частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року залишено без зміни.

10 березня 2016 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4, від імені якої діяв представник ОСОБА_5, звернулась до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верхового Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме ст. 19 Конституції України, та статей 14, 606 ЦК України.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 15 березня 2016 року заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду, оскільки передбачений ч. 3 ст. 356 ЦПК України строк подання заяви закінчився 9 березня 2016 року і клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ОСОБА_4 не було заявлено.

23 березня 2016 року ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, знову звернулась до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року з передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме ст. 19 Конституції України, та статей 14, 606 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень заявниця надала постанови Верховного Суду України від 16 вересня та 11 листопада 2015 року.

Водночас заявниця подала клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, посилаючись на те, що для оскарження рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року до суду касаційної інстанції вона відповідно до вимог ст. 236 ЦПК України до касаційної скарги долучала оригінали рішень суду першої та апеляційної інстанції, а також, що відповідно до вимог ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень до Верховного Суду України додаються завірені належним копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, і їй необхідно було в порядку ч. 4 ст. 22 ЦПК України отримати копії рішень всіх інстанцій на що було витрачено певний час і у зв'язку з цим було пропущено строк звернення до Верховного Суду України.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами 1-3 цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки наведені ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення не є поважними.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статтями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_5, про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема