Справа № 529/296/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміна розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що він, згідно рішення Диканського районного суду Полтавсьої області, спалчує аліменти на користь відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, однак на даний час у нього відсутній стабільний заробіток, а тому він не спроможний сплачувати 1/4 частину всіх видів його заробітку, який на даний час складається з разових доходів, позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, вказавши, що згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн..

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що 450 грн. недостатня сума для сплати аліментів, оскільки їхній син зростає та розвивається, а тому постійно потребує матеріальних затрат.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшеною або збільшеною за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

20 грудня 2009 року рішенням Диканського районного суду Полтавської області з позивача на користь відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4, було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 чатини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з Витягу з наказу №8 о/с від 08 лютого 2013 року, виданого ДптС України Управлінням державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, позивач по справі був звільнений з посади старшого інспектора Лубенського районного підрозділу Миргородського міжрайонного віддліу кримінально-виконавчої служби за власним бажанням.

В даний час позивач не має постійного місця роботи та постійного заробітку. У нього народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року ще один син ОСОБА_5, якого він також повинен утримувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей, це такі, як обставини, які враховуються судом при призначенні розміру аліментів, визначенню їх розміру у частці від заробітку(доходу) матері, батька дитини, а також визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13, котра згідно ст. 360-7 ЦК України є обов'язковим для всіх судів України

Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів у частці від доходу працював, однак після цього звільнився і на даний час не працевлаштований, не отримує регулярного доходу, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і свідчить про зміну матеріального стану та з урахуванням вище наведеного рішення Верховного суду України, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу його присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 02 грудня 2009 року у частці від заробітку (доходу) на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Окрім вказаних вище обставин суд також приймає до уваги те, що позивач є особою молодого віку, не має жодних фізичних вад, а тому має змогу працевлаштуватися, в судовому засіданні вказав, що він має заробіток за разовими договорами, а тому суд приходить до висновку, що вказана ним сума аліментів у твердівй грошовій сумі, яку він може сплачувати в сумі 450 грн. є ним заниженою.

Так, як відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідачем в судовому засіданні було пояснено, що їхній з позивачем син відвідує гурток, який також потребує оплати.

Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач бере участь у додаткових витратах на дитину, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача твердої грошової суми у розмірі 550 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, 185, 192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визначити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі 550 /п'ятсот п'ятдесят/ грн. з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з Лубенського відділу державної виконавчої служби Лубенського МУЮ з виконання виконавчий лист №2-353 від 02.12.2009 року, виданий Лубенським міським судом Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: