Справа № 297/1183/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Габор Дар'ї Василівни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, особи яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права та обов'язки, на рішення Берегівського районного суду від 3 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Габор Д.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Берегівського районного суду від 3 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Габор Д.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено додатковий строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року матір'ю ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, особи яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права та обов'язки, просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_6 є донькою спадкодавця ОСОБА_5, була зареєстрована і проживала із спадкодавцем на час смерті мами, а згідно роз'яснень суду касаційної інстанції нотаріуси не можуть бути відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вони є учасниками правовідносин із спадкування та заінтересованими особами.

В запереченні ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну і залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки запис в погосподарській книзі сільської ради не є підтвердженням права власності за померлим батьком ОСОБА_7, а твердження апелянта, що згідно заповіту вона являється єдиним спадкоємцем всіх прав та обов'язків власника будинку не відповідає дійсності.

ОСОБА_3, який згідно договору представляє інтереси ОСОБА_4, підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 просили відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_4 з підстав, зазначених в запереченні.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності ОСОБА_4, яка про час і місце розгляду справи повідомлена, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки.

Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Габор Д.В. просить розглянути справу у її відсутності, що вбачається з листа вих. №22/01-16 від 10 березня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були дослідженів судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, яка являється матір'ю позивача ОСОБА_1.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини через перебування на постійній роботі в Угорській Республіці.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суд першої інстанції не встановив коло спадкоємців та не залучив до участі у справі спадкоємця першої черги, зокрема сестру позивача - апелянтку ОСОБА_4, чим порушено її права, вирішено питання щодо її прав та обов'язків, яка на день смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживала з батьками та вела з ними спільне господарство в АДРЕСА_1, і приймала участь у похованні матері та батька, що доводиться відповідними відомостями, наданими органом місцевого самоврядування - виконавчим комітетом Косоньської сільської ради.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що суди відкривають провадження в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до абз. 17 п. 2 Інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», нотаріуси не можуть бути відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, окрім того нотаріуси не підлягають залученню до участі у справі, адже вони є учасниками правовідносин із спадкування та заінтересованими особами

Орган місцевого самоврядування залучається як заінтересована особа (відповідач) при розгляді заяви (позовної заяви) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності інших спадкоємців. Тому, не зазначаючи іншого спадкоємця у позовній заяві позивач ОСОБА_1 діяв недобросовісно.

Судом першої інстанції допущено неповноту з'ясування обставин справи, порушено норми матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення у справі, які є самостійними підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом неправильно застосовано норми права і висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись вимогами ст. 309 ЦПК України вважає, що рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 606 грн. 34 коп..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, особи яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права та обов'язки, задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 3 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Габор Дар'ї Василівни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 606 грн. 34 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: