Справа № 134/1712/15-ц Провадження № 22-ц/772/672/2016Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 27 Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк»

на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного з ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Приватбанк», договору №DNH4КР97470089 від 09.07.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 2665 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач-позичальник щомісяця вносить грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, також інші витрати згідно Умов.

Відповідач в порушення зазначених умов договору зобов'язання за вказаним договором не виконала. Станом на 21.09.2015 року прострочена заборгованість за кредитним договором склала 44815,84 грн., з яких: 11072,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 33743,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 29068 грн., яка була задоволена рішенням Крижопільського районного суду від 25.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 15747,84 грн.

Також, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, заборгованість складається з штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 787,39 грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає виконати взяте на себе зобов'язання, тому позивач просив стягнути з відповідачаОСОБА_2 заборгованість в розмірі 17035,23 грн. та судові витрати.

Рішенням Крижопільського районного суду від 22 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNH4КР97470089 від 09.07.2006 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надав, а відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2665 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту зазначено 09.07.2008 року (а.с.6). Вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника ОСОБА_2 та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.7-10).

Пунктом 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років (а.с.10).

В Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) підпис ОСОБА_2 відсутній (а.с.10 зворот).

Згідно зі ст.ст.526,530,610,612 (ч.1) ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд також встановив, що відповідач не виконала своїх зобов'язань за вказаним договором, внаслідок чого в неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено вимогу відповідачем (а.с.39), оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду 06.10.2015 року, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5. яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника ОСОБА_2 від 09.07.2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, а тому позивач не довів укладення між сторонами договору про збільшення строку позовної давності.

Проте такий висновок суду не можна вважати цілком обґрунтованим.

Що стосується висновку суду щодо того, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), в яких установлено позовну давність тривалістю у 5 років, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності, то колегія суддів з ним погоджується, оскільки він відповідає відповідному висновку Верховного Суду України, який міститься у постановах від 11.03.2015 року та від 01.07.2015 року.

Разом з тим, висновок суду щодо пропуску позивачем строку загальної позовної давності є помилковим і не узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами 09.07.2006 року було укладено договір споживчого кредиту за №DNH4КР97470089, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2665 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 09.07.2008 року (а.с.6), а до суду з даним позовом позивач звернувся 06.10.2015 року (а.с.2-3).

При цьому суд в рішенні вказав, що враховує те, що з приводу виконання даного договору судом було винесено рішення 25.01.2013 року (копія-а.с.4).

Так, дійсно рішенням Крижопільського районного суду від 25.01.2013 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором споживчого кредиту №DNH4КР97470089 від 09.07.2006 року в сумі 29068 грн. З мотивувальної частині цього рішення вбачається, що вказана сума заборгованості утворилась станом на 07.11.2012 року і складається вона: з суми заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10726,15 грн., з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в розмірі 16354,56 грн., з штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1487,29 грн. (процентна складова). Також в даному рішенні зазначено, що заборгованість за кредитом (тіло) в сумі 2665 грн. було погашено відповідачем ОСОБА_2 11.01.2013 року (тобто під час розгляду цієї справи судом), про що суду було надано копію відповідного чека за №3735 (а.с.4 зворот). Дане рішення набуло законної сили 05.02.2013 року (а.с.4 зворот).

Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, виходячи з положень названої норми Закону, добровільне погашення 11.01.2013 року ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту в сумі 2665 грн. є вчиненням з її боку дії, яка свідчить про визнання нею свого боргу і якою було перервано перебіг позовної давності, який, в свою чергу, після цього (саме з 11.01.2013 року) почався заново. Тобто, пред'явивши в суд даний позов до ОСОБА_2 06.10.2015 року, позивач звернувся за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності.

Однак, суд вказані обставини та вимоги закону залишив поза своєю увагою і оцінкою.

За таких обставин та враховуючи вищевказані вимоги закону, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Так, виходячи з того, що вищезгаданим рішенням суду від 25.01.2013 року з відповідача було стягнуто заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10726,15 грн., яка утворилась станом на 07.11.2012 року, що борг по тілу кредиту в сумі 2665 грн. відповідачкою погашено повністю 11.01.2013 року, а заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 11.01.2013 року (згідно розрахунку позивача-а.с.5) становить 11072,60 грн., то з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07.11.2012 року по 11.01.2013 року в сумі 346,45 грн., яка становить різницю між двома вищевказаними сумами цієї заборгованості.

Крім того, оскільки відповідач не виконала належним чином своїх зобов'язань за вказаним договором (не сплатила до даного часу заборгованість за цим кредитом, стягнуту за рішенням суду від 25.01.2013 року), чим порушила умови договору та права позивача, то з ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня та штрафи (фіксована частина і процентна складова) за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 06.10.2014 року по 06.10.2015 року (тобто в межах строку, визначеного п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) в розмірі відповідно 6062,24 грн., 500 грн. та 787,39 грн. (згідно розрахунку-а.с.5 та додаткового розрахунку позивача, наданого суду апеляційної інстанції).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 7696,08 грн.. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю і недоведеністю.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій в загальному розмірі 1278,90 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №DNH4КР97470089 від 09.07.2006 року в розмірі 7696 (сім тисяч шістсот дев'яносто шість) грн. 08 коп., з яких 346,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07.11.2012 року по 11.01.2013 року, 6062,24 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 06.10.2014 року по 06.10.2015 року, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 787,39 грн. штраф (процентна складова).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1278,90 грн. за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.В. Пащенко

Судді: О.В. Ковальчук

В.В. Жданкін

Згідно з оригіналом: /підпис/