Провадження 2-о/127/2/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан.О.В.,

народних засідателів Мотилюк М.О., Юзвяк А.В.

при секретареві Бородіч О.О,

за участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника заявників ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4

представника заінтересованої особи ОСОБА_5, - ОСОБА_6

представника органу опіки ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_5 ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання обмежено дієздатним ОСОБА_5, призначення піклувальника,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недієздатним ОСОБА_5, призначення йому опікуна, заява ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визання ОСОБА_4 обмежено дієздатним, призначення опікуна . В заявах ОСОБА_10, ОСОБА_8 посилались на те. що їх батько зловживає спиртними напоями та в зв»язку з цим має розлади психіки.

В судовому засіданні заявники ( кожен) зазначили, що з 1992 року батько зловживає спиртними напоями веде не нормальний спосіб життя, шкодить своєму здоров»ю, а тому для збереження його здоров»я заявники просять обмежити батька в дієздатності, призначити ОСОБА_10 його опікуном ( піклувальником) . Для задоволення вказаного заявники просять призначити комплексну судово- психіатричну та наркологічну експертизу. Підставою призначення експертизи заявник та їх представник вказали копії медичної карти стаціонарного хворого за січень 2011 року.

В судовому засіданні заявники наполягали на призначенні комплексної стаціонарної судово- психіатричної та наркологічної експертизи.

Представник заявників ОСОБА_3 підтримав позицію заявників та наполягав на призначенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи через те, що ОСОБА_11 не закінчив лікування в наркологічному диспансері .

Зацікавлена особа ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_6 заперечували проти призначення експертного дослідження, вказали, що в наркологічний диспансер ОСОБА_11 завезли обманним шляхом в 2011 році. Належних доказів наявності підстав для проведення експертного дослідження, передбачених ст.. 239 ЦПК України заявники та їх представник не надали.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_7 покладалась на думку суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги те, що судово-наркологічна експертиза є різновидом експертизи судово-психіатричної. На судово-наркологічну експертизу поширюються усі вимоги, що висуваються до експертизи суд.-психіатричної. При вирішення клопотання про призначення амбулаторної комплексної судово-психіатричної та наркологічної експертизи суд керується ст.. 239 ЦПК України, згідно якої су за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров»я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно довідки комунального закладу « Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.. ОСОБА_12», 14.05.2015 року ОСОБА_4 був консультований лікарем з діагнозом « без психічних розладів». Суд критично відноситься до копії медичної картки стаціонарного хворого ( на а.с. 9 ), оскільки вказана копія не завірена належним чином, крім того події 2011 року значно віддалені часі та не характеризують стан здоров»я ОСОБА_13 на теперішній час.

Відповідно до ст.. 3 Закону України « Про психічну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Отже заявники не надали належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у ОСОБА_4 психічних розладів на теперішній час.

Європейський суд з прав людини наголошував на необхідність достеменного дотримання прав людини при вирішенні питання про обмеження цивільної дієздатності , зокрема, - належного дослідження доказів про наявність підстав що до призначення судово-психіатричної експертизи. Як вбачається з практики ЄСПЛ за ст.. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод « право на повагу до «приватного життя» є правом на приватність, правом жити як кожен забажає і бути захищеним від оприлюднення фактів приватного життя. Воно охоплює здоров»я людини, медичне втручання ( див. на приклад рішення « Ґласс проти Сполученого Королівства» рішення від 09.03.2004 року заява № 61827/00) вільне розпорядження своїм тілом ( рішення в справі « Крістін Гудвін проти Сполученого Королівства» рішення від 11.07.2002 ( рішення по справі Пантелеєнко проти України від 29.01.006 року заява № 11901/02); право особи на фізичну моральну ( психічну ) цілісність ( рішення у справі «X» та «Y» проти Нідердандів від 26.03.2985 року Серія А № 91 п. 21).

Тому суд вважає,що в задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючи ст. 143, 145, 239 ЦПК України, ст. 3 Закону України « Про психіатричну допомогу», суд

Ух в а л и в :

В задоволенні клопотання заявників ОСОБА_8, ОСОБА_10 та їх представника ОСОБА_3 про призначення комплексної стаціонарної судово- психіатричної та наркологічної експертизи в і д м о в и т и .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. АН

Народні засідателі М.О. Мотелюк

ОСОБА_14