Справа № 720/1334/16-ц
Провадження № 2-з/720/11/16
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

07 вересня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до нього про поділ спільного майна подружжя. Він також має намір подати до суду зустрічну позовну заяву. На даний час всі його речі залишись в господарстві ОСОБА_2 та остання відмовляється їх віддати йому. Тому, просив забезпечити майбутній зустрічний позов шляхом зобовязання ОСОБА_2 повернути йому автомобіль НОМЕР_1 та інші особисті його речі.

Сторони в судове засідання не зявились, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є встановлення обовязку вчиняти певні дії.

Як вбачається у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Судом встановлено, що в провадженні Новоселицького районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому позивачка просить визнати її право власності та виділити їй автомобіль НОМЕР_1 та причіп «Креон 1Б-2200», залишивши у власність ОСОБА_1 автомобіль «Рено-Кенго» та два мініінкубатора разом із обладнанням для них.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 20 липня 2016 року з метою забезпечення позову на вказане спірне майно був накладений арешт.

За вказаних обставин, суд не може до вирішення справи, зобовязати позивачку повернути відповідачу спірне майно у виді автомобіля НОМЕР_1, спір щодо належності якого розглядається судом.

Щодо іншого рухомого майна, то заявник не надав належних та допустимих доказів належності йому вказаного майна та перебування зазначених у заяві речей у позивачки, у звязку із чим, у задоволенні заяви слід відмовити.

Крім цього, заявлені вимоги про забезпечення позову зводяться до суті майнового спору між сторонами, а ухвала суду про забезпечення позову не може замінити судове рішення по суті спору.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151, 152, 153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання зустрічного позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: