г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1776/16-ц
Номер провадження 2/213/923/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Гусаровій О.С.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду вказав, що його батько працював у ПАТ ІнГЗК, та отримав профзахворювання. ІНФОРМАЦІЯ_1. його батько помер, та встановлено причинний зв'язок між смертю та професійним захворюванням. У зв'язку зі смертю батька позивач отримав моральні страждання, оскільки це був його рідний батько, він його любив та поважав. Після смерті батька позивач тривалий час перебував у напруженому психічному стані. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 220000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на зазначені вище факти.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, та суду вказав, що відповідач проводив померлому щомісячні виплати відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, починаючи з листопада 1993 року по день смерті 22.09.2013 року. Крім того, йому відшкодовувались витрати на автомобіль марки «Таврія» та додаткові витрати на санітарно-курортне лікування і придбання медикаментів. Зазначив, що батько позивача працював на підприємстві відповідача з 1974 року по 1987 рік, а професійне захворювання йому було встановлено у 1993 році, тому роботодавець не мав можливість припинити його роботу в шкідливих умовах, оскільки на час роботи порушення стану здоров'я у нього ще не виникло і не було встановлено уповноваженим медичним органом. Крім того, звертає увагу, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку визначеного розміру моральної шкоди та що, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено що, в період з 08.12.1974р. по 06.05.1987р. батько позивача ОСОБА_2 працював на РЗФ-2 (а.с.30-34), що не оспорювали та визнавали сторони.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.5).

ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 (а.с.12).

Зазначене вище визнано та не оскаржувалось сторонами по справі.

Згідно акту розслідування професійного захворювання від 04.10.1993р., причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_2 визнана субнормальна температура повітря робочої зони (а.с.7-9).

Згідно акту посмертного огляду по встановленню причинного зв'язку між смертю та професійним захворюванням від 06.01.2004, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлений причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (а.с.10-11).

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Суд зазначає, що підприємство повинне забезпечувати безпечні та здорові умови праці. Саме через неправомірні дії відповідача, що полягли у тому, що ним не забезпечено безпечні та нешкідливі умови праці померлого, що в подальшому призвело до професійного захворювання, та в подальшому до смерті, і таким чином відбулась втрата життєвих зв'язків позивача з рідною людиною. Факт смерті батька беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

У зазначеній нормі поняття "діти" вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію у різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коди були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Якщо події, які породили цивільне право на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України, то вони підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167,1168 ЦК України.

Зазначений правовий висновок був викладений у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, та в силу положень ст. 214, 360-7 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи, батько позивача - ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, причинний зв'язок смерті батька позивача - ОСОБА_2 зі встановленим йому за життя професійним захворюванням, встановлено 06.01.2004 року.

Таким чином, спірні правовідносини та право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім'ї смертю фізичної особи виникли у позивача з моменту смерті його батька, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року, та яким було визначено право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю, тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 1167,1168 Цивільного Кодексу України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, - суд,

В И Р І Ш И В

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 12.12.2016р.

Суддя: В.В. Мазуренко