Справа №464/6552/16-ц
пр № 2-з/464/65/16
У Х В А Л А

19.09.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

19.09.2016 до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №15 на вул. Зубрівська, 25а у м. Львові, що належить відповідачу, та заборони до набрання чинності рішенням у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Заяву мотивує тим, що з часу залиття квартири відповідач не прийняв жодних мір по відшкодуванню шкоди. У звязку з тим, що відповідач забезпечений іншим житлом, виникли підозри, що останній за час розгляду справи може продати квартиру №15 на вул. Зубрівська, 25а у м. Львові.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Виходячи із ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та заборони вчиняти певні дії.

Встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира № 15 в будинку №25а на вул. Зубрівська в м. Львові.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач у частині накладення арешту на квартиру, що належить відповідачу відповідає заявленим позовним вимогам та положенням ЦПК України.

Разом з тим, у задоволенні заяви в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири № 15 в будинку №25а на вул. Зубрівська в м. Львові до набрання чинності рішенням у справі необхідно відмовити, оскільки не конкретизовано переліку осіб та не зазначено конкретного переліку способів та дій, які необхідно заборонити вчиняти щодо квартири, яка належить відповідачу.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру № 15 у будинку №25а на вул. Зубрівська в м. Львові (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), що належить ОСОБА_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати відповідачу для відома, Сихівському відділу ДВС м. Львів для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Головуючий суддя Дулебко Н.І.