_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1501/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Кей-Коллект» про визнання вимоги незаконною, визнання незаконним права власності,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання незаконною вимоги ТОВ «Кей-Коллект» за вих. № 90 від 18 травня 2015 року про усунення порушень; визнання незаконним визначеня права власності ТОВ «Кей-Коллект» на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який забороняє примусово стягувати нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. Такоож, позивач посилається те, що вказана вимога предявлена ТОВ «Кей-Коллект» у порушення п.п. 7 п. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме з порушення строку давності.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Коллект» заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (на цей час - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 80013 швейцарських франків зі сплатою відсотків у розмірі 8,49 % річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 21 вересня 2011 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0, між АКІБ «УкрСиббанк» (на цей час - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 43985 від 21 вересня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязався відповідати за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21 вересня 2006 року.

Також, у забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0, між АКІБ «УкрСиббанк» (на цей час - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 21 вересня 2006 року.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року, витягу з додатку № 1 до цього договору, ТОВ «Кей-Коллект» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 вересня 2006 року, улкданим між АКІБ «УкрСиббанк» (на цей час - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1

18 травня 2015 року ТОВ «Кей-Коллект» надіслав вимогу за вих. № 90, в якій вимагав погасити заборгованість, а у випадку непогашення заборгованості у тридцяти денний строк з моменту отримання цієї вимоги ТОВ «Кей-Коллект» буде змушений в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає засобам захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України.

Позивачем не зазначено, чим саме порушуються її права та інтереси вимогою відповідача у листі за вих. № 90 від 18 травня 2015 року про усунення порушень.

Також, позивач не надав підтвердження того, що іпотечне майно на цей час зареєстровано за ТОВ «Кей-Коллект».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивачем не доведено та не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, не зазначено, у чому самому полягають неправомірні дії відповідача, їхня незаконність.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Кей-Коллект» про визнання вимоги за вих. № 90 від 18 травня 2015 року про усунення порушень незаконною, визнання незаконним права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.