н/п 2/490/758/2016 Справа № 490/9275/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Шевельовій Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/418-К418 від 2 вересня 2007 року в сумі 115961,22 доларів США у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату винесення Центральним районним судом м. Миколаєва рішення по справі.

В обґрунтування своїх вимог Банк посилався на те, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/418-К418 від 2 вересня 2007 року (далі Договір кредиту), однак ОСОБА_2 його належним чином не виконував, у зв'язку з чим у цього виникла заборгованість перед ОСОБА_3.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 за Договором кредиту, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02.08.2007 р. було укладено Договір поруки №640/418-П418, згідно з яким відповідач (поручитель за договором поруки) взяв на себе зобов'язання перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому Договором кредиту.

ОСОБА_1 первісний позов не визнала на підставі ч.4 ст.559 ЦК України та звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому просила визнати поруку припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилалася на те, що згідно умов Договору кредиту вимога поручителя про виконання взятого ним зобов'язання, мала бути пред'явлена в межах строку дії поруки, який був змінений за умовами п.4.5. Договору кредиту. В даному випадку становить 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за договором кредиту, тобто 11 травня 2012 року. Однак, до цього часу Банк до поручителя, з позовом не звертався.

Вимоги зустрічного позову представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 підтримала у повному обсязі та просила про його задоволення.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов підтримала та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що строк дії договору поруки не сплинув, оскільки діє до кінцевого терміну погашення позичальником заборгованості за Договором кредиту, а саме до 01.08.2022 року.

Третя особа за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши доводи первісного та зустрічного позовів, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

02.07.2007 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанк) та ОСОБА_2 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №640/418-К418. Договором кредиту передбачено погашення тіла кредит черговим щомісячними платежами. Так, п.1.1.1, п.1.1.1.1 Договору кредиту визначено, що зміна максимального ліміту заборгованості з вересня 2007 р. по липень 2022 р. зменшується щомісячно до 10 числа на 467,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 01 серпня 2022 року на умовах визначених цим договором. Також договором передбачена сплата процентів за користування кредитом щомісячно до числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти (п.2.5 Договору кредиту).

Згідно п.3.3.7 Договору кредиту, Позичальник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, передбаченому п.1.1. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п.п.2.6, 2.8, 2.9 цього Договору.

Відповідно до п.3.3.9 Договору кредиту, Позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту згідно графіку максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.1.1.1 цього Договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначені в п.1.1.1.27 цього Договору.

Пунктом 7.3 Договору кредиту встановлено, що цей Договір набуває чинності з дати його укладання і діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Судом встановлено, що Позичальник взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту по сплаті кредитних коштів та відсотків не виконує. У зв'язку з чим, станом на 07.04.2015 року, відповідно до умов кредитного договору, Позичальнику нарахована заборгованість на загальну суму 115961,22 дол. США., що в гривневому еквіваленті дорівнює 2719002,40 грн, з яких:

- сума заборгованості за кредитом 73069,01 дол. США (що в гривневому еквіваленті складає 1713286,71 грн);

- сума заборгованості за відсотками 31753,33 дол. США (що в гривневому еквіваленті складає 744536,62 грн);

- розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту 4045,40 дол.США (що в гривневому еквіваленті складає 94854,68 грн);

- розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків 7093,48 дол. США (що в гривневому еквіваленті складає 166324,39 грн).

В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань перед ОСОБА_3 за договором, згідно з п.1.3.1 договору кредиту між ОСОБА_3 (кредитор), ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено 02.08.2007 р. Договір поруки №640/418-П418.

Відповідно до п.1.1 Договору поруки, Поручитель зобовязується перед Кредитором у повному обсязі відповідати за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту.

Згідно п.3.1.2 Договору поруки, Поручитель зобовязаний протягом 30 робочих днів від дати отримання повідомлення Кредитора про невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобовязання, виконати відповідне зобовязання.

Згідно п.3.3.1 Договору поруки Кредитор зобовязаний протягом 3 робочих днів після настання строку (терміну) виконання Позичальником забезпеченого порукою зобовязання, направити Поручителю письмову вимогу з визначеним обсягом виконаного та невиконаного Позичальником відповідно зобовязання.

Пунктом 5.2. Договору поруки передбачено, що цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до настання однієї з наступних обставин: - п.5.2.1. Дострокового виконання всіх вимог забезпечених порукою, визначених п.2.1. Цього Договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

З умов кредитного договору, вбачається, що кредит Позичальнику третій стороні по справі надавався з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2022 року. (п.1.1.1.1. Договору кредиту)

Проте в цьому ж договорі сторони визначили обставини, при настанні яких змінюється строк користування Кредитом (п.4.5. Договору кредиту)

Можливість урегулювання прав і обов'язків сторін у договорі на їх власний розсуд передбачена ст. 6 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Так, сторони в добровільному порядку на договірній основі визначили умову за якої змінюється строк виконання основного зобов'язання. Відповідно до п. 4.5 Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків визначених п.п.3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Вказана умова договору не передбачає вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій (направлення листів-вимог, звернення із позовом тощо.) Тобто її настання не залежить від волі та бажання ОСОБА_3.

З наданого ОСОБА_3 розрахунку заборгованості, а також виписок із особового рахунку Позичальника встановлено, що 12.08.2011 року позичальник ОСОБА_2 здійснив останній платіж за Договором кредиту у розмірі 12,00 доларів США, після чого припинив сплачувати банку кредит, відсотки за користування кредитом та не виконував умови кредитного договору.

Отже, з 12 серпня 2011року жодний платіж по кредитному договору на погашення боргу, за яким Банк просив стягнути заборгованість із поручителя, Позичальником не здійснювався і ця обставина представником ОСОБА_3 не заперечувалась.

За наявності таких обставин, строк кредитного договору змінився та у Позичальника виник обов'язок повернення кредитних коштів і сплати інших передбачених договором сум у листопаді 2011 року. Тобто, з врахуванням п.1.1.1 та п.2.5. кредитного договору (строк чергового платежу за кредитом та процентами наступає 10 числа щомісячно), строк користування кредитом сплив 10.11.2011 року - 10.09.11 р. (дата несплаченого чергового платежу) + 60 к.д.=10.11.2011

Отже, у зв'язку з тим, що Позичальником не виконувались умови кредитного договору протягом більше ніж 60 календарних днів, строк виконання основного зобов'язання Позичальника щодо повернення всієї суми кредиту відповідно п. 4.5 договору кредиту настав 10 листопада 2011 року.

Та, відповідно до п.4.5. кредитного договору, у Позичальника виникло зобовязання протягом одного робочого дня (з 11.11.2011 р.) погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Із зазначеної дати розпочався перебіг строку дії поруки, який складав 6 місяців та припинився 11 травня 2012 року.

Вказаний правовий висновок підтверджується судовою практикою в аналогічних правовідносинах, в т.ч. в судових спорах між ПАТ «Укрсоцбанк» та поручителями. Так, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/57732697) відхилено касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» та залишено в силі рішення Комінтерновського районного суд м.Харкова від 30.11.2015 р. (справа №641/9660/15-ц), яким визнана припиненою порука, у звязку із зміною строку виконання основного зобовязання за договором кредиту відповідно до п.4.5. цього договору.

Аналогічно, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/57227245) відхилено касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» та залишено в силі рішення Апеляційного суду м.Києва від 09.12.2015 п. (справа № 754/4095/14), яким відмовлено у позові про стягнення заборгованості за кредитом у звязку із спливом терміну виконання основного зобовязання, яке було змінено за умова п.4.5. договору кредиту.

Із договору поруки від 02 серпня 2007 року № 640/418-П418 вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 5.2.1) про його дію до дострокового виконання всіх вимог забезпечених порукою, визначених п.2.1. цього Договору, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норму ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання Позичальника за договором кредиту (повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нарахованих штрафних санкцій) настав 10 листопада 2011 року, тобто після сплину 60 календарних днів.

Перебіг шестимісячного строку для пред'явлення ПАТ «Укрсоцбанк» вимог до поручителя ОСОБА_1 розпочався 11 листопада 2011 року та закінчився 11 травня 2012 року

Проте з даним позовом про стягнення заборгованості із поручителя ОСОБА_3 вперше звернувся лише в жовтні 2015 року,

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що кредит Позичальник повинен погашати частинами, а тому по кожному черговому платежу строк повинен рахуватись окремо, Суд не приймає, тому, що як вже зазначалось вище, сторони в договорі погодили, що при наявності обставин, про які зазначено вище, Позичальник зобов'язаний погасити кредит протягом одного робочого дня, якщо прострочення виконання зобов'язання перевищує 60 календарних днів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України №6-616 цс15 від 06 липня 2015 року, №6-128 цс14 від 08 жовтня 2014 року та № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

За матеріалами справи, в період з 11 листопада 2011 року по 11 травня 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості не звертався, а лише у квітні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив Позичальнику та поручителю вимогу щодо виконання прострочених зобов'язань за Договором кредиту та Договором поруки. Отже, ОСОБА_3 скористався своїм правом дострокового стягнення, що підтверджується доданим до первісного позову рішенням третейського суду від 28.05.2015 р. та посилання банка у первісному позові на повідомлення позичальника та поручителя про дострокове стягнення на підставі ст..ст.1050, 1054 ЦК України..

Так, у звязку із невиконанням Позичальником умов кредитного договору, Позивач направив Позичальнику та Поручителю (відповідачу) вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором з посиланням на ст.1050 ЦК України за вих.. № 08.506-297/11851 від 15.04.2014 р. Посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що вимога не була фактично отримана, спростовуються матеріалами справи. Відправлення вказаної вимоги позичальнику та поручителю підтверджується реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції від 16.04.2014 року та списком №3196 за ф.103 із відповідної відміткою Укрпошти від 16.04.2014 р., доданими ОСОБА_3 до первісного позову.

Також, 28.05.2015 р. було проголошено Рішення третейського суду у справі № 870/15 за позовом ОСОБА_3 до позичальника ОСОБА_2, яким вирішено стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за Договором кредиту №640/418-К418 від 02.08.2007 р. в сумі 2 820 252 грн 72 коп. Слід відмітити, що стягнута із Позичальника сума заборгованості відповідає розрахунку заборгованості доданого до первісного позову ОСОБА_3. Тобто, ОСОБА_3 скористався своїм правом передбаченим ст..1050 ЦК та п.4.5. кредитного договору. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, з 11 листопада 2011 року починається перебіг строку дії поруки, який складає 6 місяців. Отже, порука ОСОБА_1 припинилася 11 травня 2012 року.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 законний, обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно, в задоволені первісного позову ПАТ Укрсоцбанк повинно бути відмовлено на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Згідно положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

Керуючись ст. ст.10,14,60,209,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 з 11 травня 2012 р. за договором поруки №640/418- П418 від 02.08.2007 р.,укладений між Відкритим акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ПАТ Укрсоцбанк на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржене в строки та порядку, передбаченому ст. 293 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова