Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/8796/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження №22-ц/778/1864/16 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про витребування безпідставно набутих коштів, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який з урахуванням уточнень обґрунтовував тим, що 02.12.2014 року з метою придбання у розстрочку легкового автомобіля «ЗАЗ VIDA» звернувся до офісу відповідача, де позивачу пояснили, що він зможе отримати зазначений автомобіль після укладення відповідного договору та після сплати ним на рахунок відповідача грошових коштів у сумі 4 914 грн., що становить 3% від ринкової вартості автомобіля.

Погодившись на запропоновані умови придбання автомобіля, позивач підписав договір № 711673 від 02.12.2014 року, додаток № 1 (без дати), додаток № 2 від 02.12.2014 року до зазначеного договору та сплатив на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 4 914 грн. Після чого звернувся до відповідача з проханням повідомити точний час і місце передання автомобіля, однак його повідомили, що автомобіль буде переданий пізніше, а до того часу він повинен сплачувати періодичні платежі за цей автомобіль у розмірі 1,1905% від ринкової вартості автомобіля щомісяця.

У період часу з 10.01.2015 року до 05.01.2016 року позивач сплатив на рахунок відповідача періодичні платежі за автомобіль у загальному розмірі 145 892,31 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, однак до цього часу автомобіль позивачу не переданий.

Крім того, позивач вважає вищезазначений договір неукладеним, оскільки він не містить усіх необхідних істотних умов - предмет та ціна предмета договору, оскільки не зазначена модифікація автомобілю, його колір.

Таким чином, відповідач отримав від позивача кошти у розмірі 145 892,31 грн. без достатньої правової підстави за неукладеним договором № 711673 від 02.12.2014 року.

Посилаючись на вказані обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 145 892,31 грн., та суму моральної шкоди в розмірі 20 000 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Від ТОВ «Авто Просто» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, де міститься клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечують проти доводів апеляційної скарги, просять рішення суду залишити без змін ( а.с.91-95).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Авто Просто».

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 02 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто» укладений договір № 711673 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі (а.с.10-14).

Предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Авто Так» ( ст..1 Договору)

Відповідно до додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору, учасник мав отримати автомобіль марки "ZAZ" моделі "Vida", вартістю на день укладення договору 136 500 грн., при умові сплати: винагороди за послуги, пов'язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи - 3% + ПДВ, що становить 4 914 грн.; періодичного платежу 1,1905%; щомісячної винагороди 0,415% + ПДВ; винагороди за послуги, пов'язані з передачею автомобіля учаснику - 3% + ПДВ (а.с.8).

На виконання умов договору позивач сплатив за період з 10.01.2015 року по 05.01.2016 року з урахуванням вступного внеску платежі на суму 145 892 грн. 31 коп. (а.с.15-20, 34).

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний договір не містить усіх необхідних істотних умов для даного виду договору не мають свого підтвердження.

Так, позивач зазначав, що у договорі не визначено предмет договору, а саме - який автомобіль повинно бути йому передано, його ціна, модифікація автомобілю, його колір.

Проте, у додатку №1 до договору визначена марка автомобілю - "ZAZ", модель - "Vida" та поточна ціна автомобіля дійсна на день укладення договору - 136 500 грн. (а.с.9).

Крім того, предметом договору є не автомобіль а, у відповідності до ст. 1 договору - фінансові послуги (а.с.10, зворот).

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору ОСОБА_3 отримав усі коректно викладені пояснення від представників ТОВ «Авто Просто», проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього, своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов'язки за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе, фінансова послуга, що надається за цим договором обрана ним самостійно, свідомо, без нав'язування з боку товариства (а.с.14).

ОСОБА_3 добровільно погодившись на укладення спірного правочину, сплачував по ньому періодичні платежі.

Дані обставини підтвердив позивач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Отже, посилання апеляційної скарги на те, що представником відповідача було введено в оману позивача з наміром спонукати до укладення спірного договору є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для витребування з відповідача грошових коштів та відповідно стягнення моральної шкоди та відмовив у задоволенні позовних вимогу повному обсязі.

Інші твердження апеляційної скарги про те, що договір не можна вважати укладеним є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова