Справа № 444/382/16-ц
Провадження № 2/444/308/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Замківської сільської ради про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №030658 від 28/05/1997року, ОСОБА_2 яка мешкає в с. Монастирок, Жовківського району Львівської області на підставі рішення Замківської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.58га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Відповідно до виписки від 19.02.2016 року №116 з погосподарської книги №3 по селу Монастирок Жовківського району Львівської області, що в будинку №40 по вул. Мартовича в селі Монастирок Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990року і станом на 01.04.1991 року були зареєстровані та проживали: 1. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова колгоспного двору. Вказав, що ОСОБА_3 померла 17.01.1996 року в віці 85 роки. Зазначив, що нотаріус відмовив мені у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині сертифікатів на право на земельну частку пай листом від 19.02.2016 року №63/01-16. Відповідно до постанови про відмову вчинення нотаріальної дії від 19.02.2016року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №40 на вул. Л.Мартовича, в селі Монастирок Жовківського району Львівської області після смерті її баби ОСОБА_3, померлої 17.01.1996року. Позивач просив визнати право власності на земельну ділянку та будинок.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю.

Представник відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про народження Серії ЯЮ № 873753 вбачається, що матірю ОСОБА_5 є ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про народження Серії І-УР № 385706 вбачається, що батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_5.

З свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІ-СГ № 422174 вбачається, що ОСОБА_6 у звязку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4.

З виписки з погосподарської книги по селі Монастирок вбачається, що в будинку №40 по вул. Мартовича в селі Монастирок Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990року і станом на 01.04.1991 року були зареєстровані та проживали: 1. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова колгоспного двору.

З копії сертифікату серії ЛВ № 030658 вбачається, що ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,58 га.

З свідоцтва про смерть серії І-СГ № 066430 вбачається, що ОСОБА_3 Юрієвна померла 17 січня 1996 року.

З довідки № 70, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що від імені ОСОБА_3, яка померла 17.01.1996 року, заповіт у Замківській сільській раді не посвідчувався.

З довідки № 71, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що позивачка проживала разом з ОСОБА_3 в с. Монастирок до дня її смерті та вели спільне господарство.

З довідки № 72, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 до дня її смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.02.2016 року вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 зареєстровано спадкову справу № 24/2016.

З листа Рава-Руської ДНК від 19.02.2016 року № 63/01-16 вбачається, що позивачу для видачі свідоцтва про право на спадщину на пай необхідно подати сертифікат встановленого зразка. Додатково повідомлено, що після смерті ОСОБА_3 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подано ОСОБА_1 04.02.2016 року.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2016 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в селі Монастирок, Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_3, оскільки заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно.

Також у судовому засіданні було досліджено копію спадкової справи № 24/2016 за спадкодавцем ОСОБА_3Ю, який помер 17.01.1996 року. З цієї спадкової справи вбачається, що 04.02.2016 року до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася ОСОБА_1. З заяви ОСОБА_5 від 19.02.2016 року вбачається, що від не претендує на оформлення спадкових прав на належну йому частку спадкового майна.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась 17 січня 1996 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до розяснень, викладених в п. г ч.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

З виписки з погосподарської книги по селі Монастирок вбачається, що в будинку №40 по вул. Мартовича в селі Монастирок Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990року і станом на 01.04.1991 року були зареєстровані та проживали: 1. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова колгоспного двору.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Сертифікат на ім'я ОСОБА_2 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даного сертифікату.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З довідки № 70, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що від імені ОСОБА_3, яка померла 17.01.1996 року, заповіт у Замківській сільській раді не посвідчувався.

З довідки № 72, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 до дня її смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки № 71, виданої Замківською сільською радою, вбачається, що позивачка проживала разом з ОСОБА_3 в с. Монастирок до дня її смерті та вели спільне господарство.

З листа Рава-Руської ДНК від 19.02.2016 року № 63/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подано ОСОБА_1 04.02.2016 року.

З копії спадкової справи № 24/2016 за спадкодавцем ОСОБА_3Ю, який помер 17.01.1996 року вбачається, що 04.02.2016 року до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася ОСОБА_1. З заяви ОСОБА_5 від 19.02.2016 року вбачається, що він не претендує на оформлення спадкових прав на належну йому частку спадкового майна.

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1996 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, суду не надано.

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті баби.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З листа Рава-Руської ДНК від 19.02.2016 року № 63/01-16 вбачається, що позивачу для видачі свідоцтва про право на спадщину на пай необхідно подати сертифікат встановленого зразка. Додатково повідомлено, що після смерті ОСОБА_3 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подано ОСОБА_1 04.02.2016 року.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2016 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в селі Монастирок, Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_3, оскільки заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 120, 524, 529, 548, 549, 550, 553, 554, 563 ЦК УРСР, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право приватної власності ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті бабці ОСОБА_3 Юрієвни, померлої 17.01.1996 року, на землю (середню земельну частку) площею 0,58 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, на яку померла мала право відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 030658 від 28.05.1997 року.

Визнати право приватної власності ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті бабці ОСОБА_3 Юрієвни, померлої 17.01.1996 року, на житловий будинок в селі Монастирок вул. Леся Мартовича, 40, Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.