АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Сандуляк С.А.

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Пархоменко О.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» Пархоменко Олени Олегівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-7572/12-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1249/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Набудович І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із позовом до ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03 квітня 2007 року між позивачем та ТОВ «Інкрістар» був укладений кредитний договір № 010/14/043 та 26 липня 2007 року Додаткова угода № 010/14/04/165, за яким підприємству була відкрита не відновлювальна кредитна лінія з лімітом 7 000 000 доларів США строком до 31 березня 2014 року зі сплатою процентної ставки в розмірі Libor (1 month) + 6.18% річних за користування кредитом та одноразової комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 0.99% від ліміту кредитної лінії.

03 квітня 2007 року кредитні кошти були проконвертовані в національну валюту та в суму 35 353 500 гривень, зараховані на поточний рахунок позичальника.

29 вересня 2008 року ТОВ «Інкрістар» за згодою позивача уклав договір переводу боргу за яким перевів борг в сумі 6 200 000 доларів США на нового боржника ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» та була укладена Додаткова угода № 010/14/04/443 до кредитного договору № 010/14/043 від 03 квітня 2007 року.

Між Банком та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» були укладені Додаткові угоди до кредитного договору № 010/14/043 від 03 квітня 2007 року; від 30 березня 2009 року № 010/14/043/456; від 29 березня 2010 року № 010/14/6; від 25 червня 2010 року № 010/14/7; від 28 грудня 2010 року № 010/14/7.

На забезпечення виконання зобов'язань боржника ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», 29 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 12/14/03/569 (з додатковими угодами до нього № 010/ 14/03/569/466 від 30 березня 2009 року та № 010/14/03/569/2 від 28 грудня 2010 року).

Боржник не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачки як поручителя 6 276 720, 44 доларів США заборгованості за кредитним договором, з яких 4 073 677,19 доларів США заборгованості за тілом кредиту; 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками, 386 260,90 доларів США пені за кредитом, 43 454,85 доларів США пені за відсотками та 3219 гривень судового збору.(т. 1 а.с. 1-9 т.2 а.с. 78, 103, 232 т.3 а.с. 27)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками, 386 260,90 доларів США пені за прострочення зобов'язань за кредитом, 43 454,85 доларів США пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 6 276 720,44 доларів США та 3 219 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду представником третьої особи ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» ПархоменкоО. О. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд не з'ясував обставин та доказів якими обґрунтовані заперечення проти заявленого позову і дійшов помилкового висновку про його задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року, залишено без змін.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року в частині вирішення спору про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року залишено без змін.

В судовому засіданні представник третьої особи Пархоменко О.О., яка діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» та представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача Сандуляк С.А., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» проти доводів апеляційної скарги заперечувала,посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає в повній мірі вказаним вимогам процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом 03 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Інкрістар» укладено договір № 010/14/043 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 7 млн. доларів США строком до 31 березня 2014 року зі сплатою процентної ставки в розмірі Libor (1 month) + 6,18 % річних та одноразової комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 0,99 % від ліміту кредитної лінії.

29 вересня 2008 року між ТОВ «Інкрістар» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ТОВ «Інкрістар» передало ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» свої зобов'язання, що випливають із зазначеного кредитного договору.

30 березня 2009 року, 29 березня та 28 грудня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» укладено додаткові угоди № 010/14/043/456, № 010/14/6 та № 010/14/7 до кредитного договору від 03 квітня 2007 року № 010/14/043, згідно з якими було змінено ліміт невідновлювальної кредитної лінії, розмір процентної ставки та графік погашення кредиту.

29 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Медіа-Експерт» укладено договір поруки № 010/14/03/568; 30 березня 2009 року укладено договір поруки № 12/14/629 з ТОВ «Інкрістар».

Рішенням господарського суду м. Києва від 24 жовтня 2012 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 січня 2013 року, стягнуто солідарно з ТОВ «Медіа-Експерт» та ТОВ «Інкрістар» як поручителів на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» 6 525 639,57 доларів США заборгованості за кредитним договором.

29 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 12/14/03/569 (зі змінами), відповідно до умов якого сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за борговими зобов'язаннями боржника - ТОВ «Західбудінвест Компані консалтинг», які виникають із умов кредитного договору від 03 квітня 2007 року № 010/14/С043 з додатковими угодами до нього, що укладені та будуть укладені в його рамках, а саме: повернути кредитні кошти в сумі 5 млн 900 тис. доларів США та сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в строк не пізніше 31 березня 2014 року та у інших випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Отже положення ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

Таким чином, сума пені за прострочення зобов'язань за кредитом складає4952714 гривень 51 копійку, пені за прострочення сплати відсотків - 557186 гривень 78 копійок, згідно розрахунку,наданого позивачем (т.3 а.с.27-31).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду частині стягнення пені в іноземній валюті та ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається, оскільки Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг» Пархоменко Олени Олегівни - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року в частині стягнення пені скасувати та постановити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 4952714 гривень 51 копійку пені за прострочення зобов'язань за кредитом, 557186 гривень 78 копійок пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 5509901 гривню 29 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: