Ухвала

іменем україни

09 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ШтеликС.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював у відповідача з 26 вересня 2012 року на посаді директора з розвитку. Відповідно до обумовлених сторонами умов оплати праці відповідач був зобов'язаний виплачувати заробітну плату позивачу у розмірі 12 тис. грн на місяць починаючи з жовтня 2012 року. Відповідач не виконував належним чином умови оплати праці, що стало причиною звільнення позивача. З період з березня 2013 року по листопад 2013 року відповідачем було не доплачено позивачу заробітну плату у загальному розмірі 53 208,24 грн.

Оскільки згідно наказу від 09 грудня 2013 року № 153-к позивача було звільнено з посади директора з розвитку TOB «Основа» за власним бажанням, на день звільнення заборгованість із заробітної плати позивачеві не була виплачена. За час затримки розрахунку - з дати звільнення по червень 2015 року, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, виходячи з розміру середньомісячного заробітку 12 тис. грн. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 53 208,24 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з січня 2014 року по 01 червня 2015 року - 204 тис. грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, через їх недоведеність, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик