Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - П.І. Профатило,

при секретарях - Каліух К.М., Соколов К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок загальною площею 57.5 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 753 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 Дане домоволодіння належало ОСОБА_4 на праві власності та вона заповідала його йому. Однак ОСОБА_4 неодноразово одружувалася та змінювала прізвища. Документи на будинок та земельну ділянку оформлені на ім'я ОСОБА_3, а заповіт складено вже ОСОБА_3, тому дані розбіжності у прізвищах не дають йому змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадкування за заповітом, він отримав нотаріальну відмову, де нотаріус посилається на відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння на ім'я спадкодавця. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснив, що він був сусідом ОСОБА_3. ОСОБА_3 була самотньою, спочатку його батько , а потім і його сім'я допомагала їй по господарству: садили огород, доглядали подвір'я, коли ОСОБА_3 померла , то він її поховав. За життя ОСОБА_3 18.09.2014 року склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. Однак при оформленні спадщини з'ясувалося, що за життя ОСОБА_3 не переробила документи на домоволодіння зі шлюбного прізвища ОСОБА_3 на дошлюбне ОСОБА_3, тому він не може отримати спадщину. Нотаріус йому в цьому відмовив.

Відповідач Райгородоцька селищна рада Слов'янського району Донецької області до суду не з'явилася, однак від представника відповідача надійшов лист з проханням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою померлої ОСОБА_3 Позивач та його родина доглядали ОСОБА_3, допомагали їй по господарству. ОСОБА_3 була розлученою, її чоловіка вона ніколи не бачила. У ОСОБА_3 була сестра у м. Харкові, однак вона до неї не приїжджала. ОСОБА_3 пересувалася за допомогою палки, від двору далеко не відходила, тому доглядала за нею сім'я ОСОБА_1, приходили до неї кожен день. Коли ОСОБА_3 померла її ховав ОСОБА_1, сестра на похорони не приїжджала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 та надала аналогічні пояснення, поясненням свідка ОСОБА_6

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних обставин.

З договорів купівлі - продажу будинку вбачається, що ОСОБА_3 15.04.1974 року придбала у власність ? частку будинку з надвірними будовами в АДРЕСА_2, та 04.08.1980 року ? частку будинку з надвірними будовами в АДРЕСА_2, таким чином ОСОБА_3 є власницею цілої частки вищезазначеного домоволодіння (а.с. 5-9).

З довідки КП БТІ м. Слов'янська, вбачається, що АДРЕСА_1 перейменовано в АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 24.03.1977 року розірвала шлюб з ОСОБА_8 та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_3 (а.с. 16).

Із заповіту, складеного ОСОБА_3, 18.09.2014 року вбачається, що вона заповідала все своє майно, що їй належить, у разі її смерті, ОСОБА_1 (а.с. 13).

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 26.12.2014 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року , актовий запис про смерть №80.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування " відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство,що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Постановою державного нотаріуса Другої слов'янської державної нотаріальної контори від 19.01.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_3 Донецької області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім'я спадкодавця (померлої ОСОБА_3.)(а.с. 11).

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи, доводів позивача у позовній заяві та пояснень його у судовому засіданні видно, що позивач дійсно в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для реалізації своїх спадкових прав , нотаріусом з цього приводу винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем нотаріусу не наданий право встановлювальний документ на житловий будинок на ім*я спадкодавця .

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК).

Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Судом встановлено та не заперечувалося позивачем той факт , що при житті ОСОБА_3 не переоформила документи на право власності згідно договору купівлі-продажу який був складений від імені ОСОБА_3 ( а.с. 7 ) де у п. 8 вказано , що прізвище « ОСОБА_3» змінено на прізвище « ОСОБА_3» на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 виданий Райгородоцькою селищною радою 13.07.1977 року (а.с. 7)

Здійснення права спадкування врегульовано розділом У11 ЦК України в редакції 1963 року, главами 84-88 ЦК України 2003 року, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами встановлений нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів, у тому числі нотаріусом має бути встановлено коло спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкоємців чи перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, дотримання вимог ч.ч. 3,4 ст. 1268 ЦК тощо.

При розгляді даного позову про визнання права власності в порядку спадкування судом не встановлено фактів та обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 звернутися до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом з дотриманням нотаріального порядку оформлення спадкових прав. Позивач ОСОБА_9 не надав суду доказів , що саме правовстановлюючі документи, а саме дублікат договору купівлі -продажу4 №961 від 15.04.1974 року і договір купівлі-продажу №91 від 04.08.1980 року на ім*я власника ОСОБА_3 саме належать ОСОБА_3, яка при житті склала заповіт на ім*я позивача. Не підтвердили у судовому засіданні цей факт і свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Листом Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено правову позицію, згідно якої якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину ( п. 3.1).

Суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Суду позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що позивачем дотриманий нотаріальний порядок оформлення своїх спадкових прав, наявний спір про право, а тому позовні вимоги заявлені передчасно і підстав для задоволення позову не вбачається.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати позивача по сплаті судового збору слід віднести на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ,209, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 27, 31, 61 1225,1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Донецької області П.І. Профатило