Провадження № 2/742/1153/16
Єдиний унікальний № 742/2625/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., за участю сторін та їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області, третя особа на стороні відповідача ПАТ Чернігівгаз в особі ОСОБА_2 управління з експлуатації газового господарства - про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, де просить визнати за ним право власності на газопровід згідно будівельного паспорту за проектом №10.2395-ГПЗ з технічними характеристиками L= 88 м, Ду 63, 0,03кгс/см2, L= 88 м, Ду 63, 0,03кгс/см2 прокладений від підземного газопроводу низького тиску діаметром 100мм по вулиці Київська в м. Прилуки до житлового будинку №156/3 (156-В) по вулиці Київська, в м.Прилуки.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що в 2006 році він за свої власні кошти здійснив будівництво газопроводу та протягнув його до адреси м. Прилуки вул. Київська,156/3, що був прийнятий до експлуатації актом комісії ОСОБА_2 УГГ ПАТ «Чернігівгаз» від 01.11.2016 року. Даний газопровід був збудований кооперативом «Огонек» м. Прилуки на підставі розробленого ПП «Прилукибудпроект» проекту №10.2395-ГПЗ, затвердженого ОСОБА_2 УГГ №1837 від 16.10.2006 року. До цього часу ОСОБА_1 не має правовстановлюючого документу на газопровід, але фактично являється його власником, відкрито та безперервно користується даним газопроводом та здійснює інші витрати для його утримання.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво на право власності на газопровід в ОСОБА_2 МБТІ, оскільки згідно до наказу Міністерства Юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» Наказ Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" згідно до якого МБТІ видавали свідоцтва на право власності визнано такими, що втратило чинність.

Звернутися до Державної архітектурно-будівельної інспекції з приводу оформлення права власності на вказаний газопровід позивач також не може, оскільки він був збудований ще в 2006 році, а порядок в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів прийнятий Постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року і діє з 30 квітня 2011 року.

Отже, право власності позивача на газопровід не визнається з боку територіальної громади м. Прилуки та ОСОБА_2 УГГ ПАТ «Чернігівгаз», із-за відсутності у позивача ОСОБА_3 правовстановлюючого документа, а тому він і звернувся до суду з даним позовом (а.с.2-3).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав позов з викладених в ньому підстав, а представник відповідача ОСОБА_2 міськради ОСОБА_4 визнала позовні вимоги та не не заперечила проти його задоволення, про що представники сторін дали відповідні пояснення. Представник третьої особи на стороні відповідача ПАТ Чернігівгаз в особі ОСОБА_2 управління з експлуатації газового господарства також вважає необхідним задовольнити позов.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності зі ст. 318 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, виходячи із вищенаведеного досліджених у справі письмових доказів, суд приходить до висновку, що беззаперечно та у повному обсязі підтверджуються вимоги позивача ОСОБА_3 щодо відповідності законності збудованого ним газопроводу технічним умовам, що прийнятий в експлуатацію, тобто, не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відтак суд вважає, що дане майно (газопровід) набуто позивачем правомірно, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 59, 60, 61, 88, 213215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на газопровід згідно будівельного паспорту за проектом №10.2395-ГПЗ з технічними характеристиками L= 88 м, Ду 63, 0,03кгс/см2, L= 88 м, Ду 63, 0,03кгс/см2 прокладений від підземного газопроводу низького тиску діаметром 100мм по вулиці Київська в м. Прилуки до житлового будинку №156/3 (156-В) по вулиці Київська, в м.Прилуки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення рішення. отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Білокур В.І.