31 березня 2016 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Курганникової О.А.
за участю секретаря судового засідання - Щеглової Г.О.
позивачів- Ус О.Ю.
представника 3-ї особи - Кравцової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 3-я особа Комінтернівський РВ ГУ Департаменту міграційної служби України у Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. про усунення перешкод в користуванні власністю,визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,що також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 3-я особа Комінтернівський РВ ГУ Департаменту міграційної служби України у Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. про усунення перешкод в користуванні власністю,визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, з урахуванням уточненого позову.
15.12.2009 року шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був розірваний, але ще до розірвання шлюбу у 2007 році відповідачка пішла з сім'ї та в 2008 році у неї народилась дитина від іншого чоловіка, яка була зареєстрована на його ім'я, оскільки шлюб не було розірвано.
З того часу більш в квартиру відповідачка з дитиною не поверталась та нею не цікавилась, комунальні послуги не сплачувала, у зв'язку з чим позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні його власністю , визнати відповідачів такими , що втратили право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи : Комінтернівського РВ ГУ Департаменту міграційної служби України у Харківській областідо судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Кравцова Т.В. в судовому , з метою запобігання безпритульності малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. проти позовних вимог визнання її як такою, що втратила право користування житловим приміщенням заперечувала.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд визнає, що відповідачка ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_4 повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, свідків, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню.
До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.
Як вбачається з довідки, наданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №24 від 01.12.2015 року № 4808 від в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3, як інший родич, та малолітня ОСОБА_4 , як донька власника (а. с. 11).
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 522 від 15.12.2009 року (а. с. № 9).
Згідно ст.. 319 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно зі ст.321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ст.. 150 ЖК України, особи , які мають в приватної власності житловий будинок, (частину житлового будинку), квартиру, користуються ним, (нею) для особистого проживання та проживання членів родини, та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм бажанням (продавати, дарити, заповідати, надавати в оренду, укладати угоди).
Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таке право, відповідно до положень ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України члени сім'ї втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків із власником та у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Про те, що ОСОБА_3 відсутня за місцем реєстрації без поважних причин з 2007 року, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Оскільки ОСОБА_3 відсутня за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, а домовленості між позивачем та відповідачкою про те не було, суд приходить до висновку що , її реєстрація в квартирі позивача, яка належить йому на праві приватної власності обмежує його у здійсненні прав на користування, володіння і розпорядження власністю, тому позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою підлягають задоволенню.
Позовні вимоги що до втрати права користування житловим приміщенням неповнолітньої ОСОБА_4, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти -члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
За змістом ч. 3 ст. 29 ЦК, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Відповідно до ст. ст. 141, 160 СК України мати, батько мають рівні права та обв'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до вимог ст.. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що малолітня донька позивача, як колишні члени сім'ї власника спірної квартири має право на користування цим житлом і вона не проживає в цьому житлі з поважних причин: через неприязні стосунки, що сталися між сторонами після розірвання шлюбу.
Крім того позивачем не надано доказів про наявність іншого житла у неповнолітньої ОСОБА_4
За таких обставин залишення малолітньою ОСОБА_4 спірного житла являється обґрунтованим, а причини відсутності -поважними.
Крім того відсутнє рішення суду про оспорювання батьківства позивачем.
Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Питання про стягнення судових витрат . суд вирішує відовідно до положень ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1
Визнати ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім),20 грн.
В решті задоволення позовних вимог - відмовити у повному обсязі..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: О. А. Курганникова