Справа №568/391/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

За участю секретаря судового засідання: Гуменюк Г.В.

За участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно померлої матері ОСОБА_4, яка померла 16.09.2007 року. В обґрунтування позову посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом до майна матері. Мати при житті склала заповіт за яким все своє майно вона заповіла йому. До спадкового майна померлої належать земельні ділянки і будинковолодіння в с. Михайлівка по вул.. Шевченка, 22 Радивилівського району. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті матері і отримав в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна земельну ділянку померлої. Однак мати при житті належним чином не оформила право власності на спадкове будинковолодіння, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Позивач і відповідач домовилися в добровільному порядку про те, що будинковолодіння в с. Михайлівка Радивилівського району буде оформлено на позивачку, а відповідач не претендує на будинковолодіння, бо не хоче порушувати волю покійної матері.

В судове засідання строни не з»явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач позов не визнає. Надіслала заперечення на позов, де вказує, що вона також має право на спадкове нерухоме майно будинковолодіння померлої матері, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Показала, що сторони по справі є рідні брат і сестра діти померлої ОСОБА_4. Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої, а відповідач має право на обов»язкову частку майна померлої матері. Вони своєчасно прийняли спадщину і отримали в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину: позивач - за заповітом на ? частини земельної ділянки, а відповідач - на 1/4 частину спадкової земельної ділянки. Що стосується спадкового будинковолодіння сторони домовилися, що будинковолодіння оформлять на позивача поскільки такою була воля матері. Проте на будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи. Єдиним документом є запис в погосподарській книзі Михайлівської сільської ради. Чоловік померлої ОСОБА_5 помер до відкриття спадщини.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку суд знаходить, що позов частково підлягає до задоволення.

Законність і підставність позовних вимог доводиться наступним.

ОСОБА_4 померла 16 вересня 2007 року в м. Новоград-Волинський Житомирської області, реєстрація смерті проведена Михайлівською сільською радою Радивилівського району, Рівненської області, що доводиться свідоцтвом про смерть І-ГЮ№043985, виданим Михайлівською сільською радою Радивилівського району(а.с.7) .

При житті ОСОБА_4 володіла сертифікатом про право на земельну частку (пай) розміром 3,90 га в с. Михайлівка Радивилівського району Рівненської області та будинковолодінням в с. Михайлівка по вул. Шевченка, 22 Радивилівського району, Рівненської області. До будинковолодіння належить дерев»яний житловий будинок (1950 року забудови) загальною площею 58,8 кв. метрів, сарай-літня кухня, погріб, огорожа, ворота.

Належність померлій будинковолодіння доводиться довідкою, виданою Михайлівською сільською радою Радивилівського району 13.05.2016 року за вих.. №218 на підставі запису в погосподарській книзі сільської ради №1, особовий рахунок об»єкта погосподарського обліку №93, та технічним паспортом на будинковолодіння, виданим Радивилівським районним бюро технічної інвентаризації 25.02.2016 року. (а.с.12-16).

Із згаданої вище довідки Михайлівської сільської ради також встановлено, що на час смерті власник будинковолодіння в с. Михайлівка, вул.. Шевченка, 22 ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала одиноко.

05 травня 2005 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі, все те, що належатиме їй на день смерті і на, що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2. Заповіт посвідчений Михайлівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 05.05.2005 року за реєстром №13.(а.с.6)

Позивач є сином померлої, що доводиться Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 25 березня 1953 року, виданим 14 травня 1953 року, (свідоцтво ЯК №353625), актовий запис №7 від 06 квітня 1953 року в Радивилівському рай бюро ЗАГС Рівненської області.(а.с.8)

Відповідач є дочкою померлої, що доводиться Свідоцтвом про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданим 12 листопада 2008 року (свідоцтво І-ГЮ №086817 видане повторно), актовий запис №2 від 09 січня 1949 року в Михайлівській сільській раді Радивилівського району, Рівненської області.

Сторони, як спадкоємці, своєчасно прийняли спадщину після смерті матері шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Радивилівської державної нотаріальної контори і отримали свідоцтво про право на спадщину: позивач свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4(три четвертих) частини спадкового майна, а відповідач свідоцтво про право на спадщину за законом на ? (одну четверту) частину спадкового майна. Спадкова справа №53/2008 рік.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на ім.»я ОСОБА_2 25 липня 2008 року за реєстром №2866.(а.с.10)

Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на ім.»я ОСОБА_3 19 листопада 2008 року за реєстром №4019.

З вищевикладеного і наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідач на час відкриття спадщини була непрацездатна, а отже мала право на обов»язкову частку спадщини, яка становить половину частки, що належала кожному з спадкоємців за законом, а саме ? частину до майна померлої в силу ст. 1241 ЦК України.

Інших спадкоємців, які мають право на обов»язкову частку спадщини, і своєчасно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

При таких обставинах суд знаходить, що сторони мають право кожен на частину майна померлої матері, як спадкоємці за заповітом і за законом, які своєчасно прийняли спадщину. А отже позивач має право на 3/4 частини будинковолодіння померлої матері.

Через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння померлої ОСОБА_4 нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове будинковолодіння, що вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 13.05.2016 року.

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Радивилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 13 травня 2016 року встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4частини будинковолодіння, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 в с. Михайлівка вул.. Шевченка, 22 Радивилівського району.(а.с.17)

При таких обставинах суд знаходить можливим захистити майнові права спадкоємця шляхом визнання за ним права власності на спадкове будинковолодіння.

Разом з тим суд не знаходить можливим задовільнити позов в повному обсязі в зв»язку з наступним.

Відповідно до ч.1,2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Позивач і відповідач своєчасно і у встановлені законом строки прийняли спадщину після смерті матері і отримали свідоцтво про право на спадщину кожен на частину спадкового майна, а саме право на земельний пай померлої. Виходячи з наведеного вони мають такі ж права на іншу частину спадкового майна померлої, а саме на згадане будинковолодіння.

Виходячи з наведеного посилання позивача на усну домовленість сторін про те, щоб спадкове будинковолодіння оформити на одного спадкоємця позивача, а відповідач відмовляється від частини будинковолодіння суд не може взяти до уваги. Крім того дане також спростовується запереченнями відповідача, надісланими до суду.

У встановлений законом строк відповідач прийняв всю спадщину і не відмовився від неї в порядку передбаченому законом. Про свої претензії до частини спадкового майна будинковолодіння відповідач ОСОБА_3 заявляє в запереченні на позов.

Відповідно до ч.5ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

В ст.1270 ЦК України вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Чинним законодавством не передбачено можливість спадкоємця вибірково прийняти якусь частину спадкового майна і відмовитися від іншої частини майна.

Проте відповідач ОСОБА_3 до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно будинковолодіння в с. Михайлівка вул.. Шевченка, 22, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4, не зверталася.

Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст..ст..16, 182,328, 1216,1217, 1221, 1222, 1223, 1235, 1241,1261, 1268, 1270,1278 ЦК України ст.ст.10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд,

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 (три четвертих) частини будинковолодіння, яке розташоване за адресою: с. Михайлівка вул. Шевченка, 22, Радивилівського району Рівненської області, та складається: дерев»яний житловий будинок (1950 року забудови) загальною площею 58,8 кв. метрів, сарай-літня кухня, погріб, огорожа, ворота.

Ціле будинковолодіння належало ОСОБА_4, яка померла 16 вересня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2016 року.

Суддя: підпис ОСОБА_8