Провадження № 2/643/1048/16
22.02.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Супрун Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до договором позики,-
У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Пунктом1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є невиконання зобовязань особою, якій довіряв позичальник.
Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.
На підставі вищенаведеного, дослідивши оригінал розписки та перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає уточнені позовні вимоги станом на 22 січня 2016 року такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті визначений перелік таких витрат. Як вбачається із платіжних документів, позивачем сплачений судовий збір у розмірі: 689,92+243,20+487,20=1420,32 грн. (а.с.9, 25-26), а також наданий чек про сплату за отримання відомостей з реєстру у розмірі 17 грн. (а.с.17), інші витрати є комісією за здійснення оплати, а тому останні не відносяться до судових витрат. Згідно із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. Документально підтвердженими є судові витрати у розмірі 1437,32 грн.
Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до договором позики - задовольнити частково.
В інших вимогах відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В.Мамалуй