Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/1802/16-ц

Номер провадження : 2-о/484/70/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу окремого провадження

за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа: Первомайський РВ УДМС України в Миколаївській області,

про встановлення факту проживання на території України

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його проживання на території України в селі Ново-Андріївка Первомайського району Миколаївської області з 1991 року по теперішній час. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 01.02.1955 р. с. Полтавка Первомайського району Миколаївської області, все життя проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1978 року по 2000 рік працював у колгоспі ім. Кірова, розташованого в селі Полтавка Первомайського району Миколаївської області тваринником. На теперішній час не працює, бажає оформити пенсію, але через відсутність паспорта громадянина України не має можливості цього зробити.

Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_1 народився 01.02.1955 року в селі Полтавка Первомайського району Миколаївської області.

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 321 від 28.04.2016 р. ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою № 322 від 28.04.2016 р. Виконавчого комітету Полтавської сільської ради ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2; з 1978 року по 2000 рік працював у колгоспі ім. Кірова тваринником.

В судовому засіданні факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України в селі Ново-Андріївка Первомайського району Миколаївської області з 01.01.1991 рік по теперішній час підтверджено показаннями свідків: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або 13.11.1991 року.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на території України в селі Ново-Андріївка Первомайського району Миколаївської області з 01.01.1991 року по 30.06.2016 рік знайшов своє підтвердження. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме: дає можливість отримати паспорт громадянина України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги заявника.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, с у д

вирішив:

заяву ОСОБА_1 задовольнити;

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на території України в селі Ново-Андріївка Первомайського району Миколаївської області з 01.01.1991 року по 30.06.2016 рік.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна