Справа № 766/5136/16-ц
УХВАЛА

12.09.2016р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Кліментовської О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні скаргу Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" на бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ "Мегабанк" звернувся до суду зі скаргою в якій просив з урахуванням заяви про уточнення скарги від 12.09.2016 року визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ДВС у Подільському районі м. Києва, яка призвела до відсутності направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі виконавчого листа № 2-970/11, виданого 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн., на адресу ПАТ «МЕГАБАНК», визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ДВС у Подільському районі м. Києва, яка призвела до відсутності стягнення заборгованості з доходів ОСОБА_1 за виконавчим документом № 2-970/11, виданим 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона, визнати неправомірною бездіяльність начальника ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві, яка призвела до бездіяльності начальника ДВС у Подільському районі м. Києва за здійсненням контролю правильності та законності виконання державним виконавцем вимог виконавчого листа № 2-970/11, виданого 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 18.12.2013 року банком направлено на примусове виконання до відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві виконавчий лист № 2-970/11, виданий 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн. До даного часу вимоги виконавчого документа, державним виконавцем з невідомих причин не виконано. Бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби призвела до порушень процедури виконання рішення суду № 2-970/11, встановленої вимогами закону та іншими нормативними актами. За даних обставин вимоги виконавчого документа до даного часу не виконано, права ПАТ «МЕГАБАНК», як сторони виконавчого провадження порушенні, у звязку із чим змушені звернутися до суду з метою захисту та відновлення своїх порушених прав. Користуючись своїм правом та з метою скорішого виконання рішення суду, банком було подано виконавчий лист за місцем роботи боржника, який працював вДержавній фінансовій інспекції України за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4. Відповідно до статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. До даного часу постанова про відкриття виконавчого провадження по вищевказаному документу на адресу ПАТ «МЕГАБАНК» з невідомих причин не надходила, що є грубим порушенням статті 31 Закону, якою встановлено порядок надсилання державним виконавцем документів виконавчого провадження. Так, відповідно вимог цієї статті копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Банк неодноразово звертався до відділу ДВС з проханням письмово повідомити про стан виконавчого провадження та направити на його адресу копії документів, але жодної відповіді на звернення банком не отримано. Оскільки звернення були адресовані начальнику відділу, це свідчить про ігнорування посадовими особами ДВС звернень банку та відсутності контролю зі сторони керівника відділу за діями своїх підлеглих. Відсутність стягнутих коштів з боржника та відповідей ДВС на звернення банку підтверджує те, що державним виконавцем не здійснювались дії по примусовому стягненню боргу за рішенням суду. Відсутність таких дій призвела до порушення вищевказаних вимог п. 2 статті 25 Закону. Тобто, у разі ненадання боржником документального підтвердження про виконання рішення у наданий термін, з наступного дня, після закінчення такого строку державний виконавець зобовязаний був розпочати примусове виконання рішення. Незгодний з бездіяльністю посадових осіб відділу ДВС, банк звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України. ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві, банк повідомлено, що державним виконавцем, по вищевказаному виконавчому листу винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено за його місцем отримання доходів. Цим же листом зазначено, що 22.05.2014 року державним виконавцем направлено запит до Держфінінспекції про надання звіту проведених відрахувань, та подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог Закону. Після отримання відповіді з ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві на скаргу порушені права ПАТ «МЕГАБАНК» залишились невідновленими, а борг непогашеним. Це свідчить про відсутність контролю керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, в особі начальника ГУЮ у м. Києві, за законністю виконання виконавчого провадження та невжиття останнім заходів щодо усунення порушень здійсненних його підлеглими.

В судове засідання представник ПАТ "Мегабанк" не прибув, подав заяву про розгляд скарги без його участі, та просив задовольнити її відповідно до уточнених вимог.

Представник Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПАТ "Мегабанк" звернувся до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві з заявою від 17.12.2013 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона по справі №2-970/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Мегабанк" судових витрат в сумі 910,00 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Згідно із ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадовихчи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22.04.2012 року № 512/5.

ЗУ "Про виконавче провадження" визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено сторони і учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі і їх право на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимогами ст. 2 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст. 6 Закону - державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також, відповідно до вимог цієї ж статті державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Вищенаведений порядок норм Закону вказує на те, що виконання рішень обовязкове для всіх державних органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Примусове виконання рішень здійснюються державним виконавцем та саме ця особа є відповідальною за допущені нею порушення норм Закону, зобовязана здійснювати усі необхідні, своєчасні заходи спрямовані на реальне виконання рішення суду та не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Окрім цього, Законом також встановлено перелік осіб, які у відповідності до наданих їм повноважень та прав зобовязані здійснювати контроль за правильним та своєчасним виконанням рішення суду державними виконавцями, здійснювати перевірку законності виконавчого провадження, а у разі якщо порушення, допущені державним виконавцем або іншою посадовою особою ДВС, суперечать вимогам Закону, мають право своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ст. 83-86 Закону).

Такий порядок норм Закону вказує на те, що безпосередній обовязок за здійсненням контролю при виконанні державними виконавцями судових рішень зобовязані здійснювати начальник відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби (начальник ГУЮ у м. Києві, директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники). В той же час, саме цим особам надано Законом право здійснювати перевірку виконавчих проваджень щодо законності виконання рішень.

Згідно статті 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Користуючись своїм правом, банком було подано виконавчий лист за місцем роботи боржника, який працював вДержавній фінансовій інспекції України за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4.

Відповідно до статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

В зв"язку з неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження ПАТ "Мегабанк" звернулося до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві з листами № 01-148 від 07.02.2014 року, №01-18 від 12.01.2016р. з проханням письмово повідомити про стан виконавчого провадження та направити на його адресу копії документів, але відповіді на звернення банку не надано.

Відсутність стягнутих коштів з боржника та відповідей ДВС на звернення банку підтверджує те, що державним виконавцем не здійснювались дії по примусовому стягненню боргу за рішенням суду.

Відсутність таких дій призвела до порушення вимог п. 2 статті 25 Закону. Тобто, у разі ненадання боржником документального підтвердження про виконання рішення у наданий термін, з наступного дня, після закінчення такого строку державний виконавець зобовязаний був розпочати примусове виконання рішення.

Незгодний з бездіяльністю посадових осіб відділу ДВС, ПАТ "Мегабанк" 08.04.2014 року звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України.

ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві №13738/0/11-14 від 23.05.2014 р. банк повідомлено, що державним виконавцем, по вказаному виконавчому листу 23.12.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам та того ж дня державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено за його місцем отримання доходів. Цим же листом зазначено, що 22.05.2014 року державним виконавцем направлено запит до Держфінінспекції про надання звіту проведених відрахувань та подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог Закону. Та доказів надсилання стягувачу вищезазначених постанов державним виконавцем не надано.

Згідно зі ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 82 Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

27.05.2016 року банком направлено до Міністерства юстиції України звернення №01-962 з проханням провести перевірку виконавчого провадження та за її результатами повідомити актуальну інформацію про хід виконання та копії документів виконавчого провадження, яке отримано 30.05.2016 року.

Частиною 2 ст. 86 Закону встановлено, що перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Станом на 14.06.2016 року відповідь на звернення ПАТ «МЕГАБАНК» з Міністерства юстиції України не надходила, про результати перевірки виконавчого провадження банку невідомо.

Відсутність контролю зі сторони начальника відділу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець призводить до бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду № 2-970/11 у встановленому Законом порядку та порушень прав ПАТ «МЕГАБАНК», як сторони виконавчого провадження, у звязку з чим рішення залишається невиконаним.

Відсутність контролю зі сторони керівників вищестоящого органу державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві за правильністю та законністю виконання рішення, в свою чергу призводить до бездіяльності начальника ДВС у Подільському районі м. Києва за здійсненням контролю виконання рішення державним виконавцем.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На думку суду державний виконавець ігноруючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та права скаржника належним чином не вжив передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення суду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги скаржника є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 40, 58, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" на бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва, яка призвела до відсутності направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі виконавчого листа №2-970/11, виданого 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн. на адресу ПАТ «МЕГАБАНК».

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва, яка призвела до відсутності стягнення заборгованості з доходів ОСОБА_1 за виконавчим документом № 2-970/11, виданим 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника ОСОБА_2 управління юстиції у м. Києві, яка призвела до бездіяльності начальника Державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва за здійсненням контролю правильності та законності виконання державним виконавцем вимог виконавчого листа № 2-970/11, виданого 13.08.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Т.І. Рядча