АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного авіаційного університету на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Національного авіаційного університету (Університет), треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обгрунтування своїх вимог зазначав, що26.03.2014 р. на засіданні вченої ради НАУ його було призначено на посаду першого проректора та введено до складу вченої ради Університету.

Наказом ректора Національного авіаційного університету від 22.04.2014 р. № 194/к його прийнято на посаду першого проректора НАУ з 23.04.2014 р.

Наказом в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 20.08.2015 р. № 3 його було звільнено з посади першого проректора Університету на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу.

Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к відмінено наказ від 20.08.2015 р. № 3 про його звільнення. Пунктом 2.1 наведеного наказу відновлено дію контракту з 06.11.2015 року.

06.11.2015 р. наказом в.о. ректора Університету ОСОБА_3 № 962/к скасовано всі накази в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р., у тому числі і наказ про його поновлення на роботі, у зв'язку з чим його не допускають до виконання трудових обов'язків.

Справа № 760/21431/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6230/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Посилаючись на те, що наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_3 від 06.11.2015 р. №962/к «Про скасування наказів в.о. ректора НАУ».

ОСОБА_5» є незаконним, а його звільнення здійснено з порушенням норм чинного трудового законодавства та статуту Університету, просив суд визнати зазначений наказ незаконним та скасувати його, поновити позивача на раніше займаній посаді першого проректора Національного авіаційного університету, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 р. до моменту ухвалення рішення у справі, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.03.2016 р. позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Національного авіаційного університету від 06.11.2015 р. № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора ОСОБА_5.» в частині скасування наказу з особового складу від 05.11.2015 р. № 967/к про відміну наказу в.о. ректора від 20.08.2015 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади першого проректора та про поновлення ОСОБА_2 на посаді першого проректора, відновлення дії контракту з 06.11.2015 р.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді першого проректора Університету з 06.11.2015 р.

Стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 р. по 09.03.2016 р. у розмірі 145 290, 50 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді першого проректора Національного авіаційного університету з 06.11.2015 р. допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Національного авіаційного університету на користь держави 1 940,10 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник Університету просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу Національного авіаційного університету від 06.11.2015 р. № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора Університету ОСОБА_5» в частині скасування наказу з особового складу від 05.11.2015 р. № 967/к про відміну наказу в.о. ректора від 20.08.2015 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади першого проректора та про поновлення ОСОБА_2 на посаді першого проректора, відновлення дії контракту з 06.11.2015 р., суд першої інстанції безпідставно визнав допустимими доказами копію наказу № 967/к від 05.11.2015 р. та копію трудової книжки ОСОБА_2, відхиливши клопотання представника Університету про витребування у ОСОБА_2 оригіналів цих документів. Неналежність посвідчення копії наказу від 05.11.2015 р. № 967/к, а також відсутність в Університеті оригіналу цього наказу та не надання позивачем оригіналу трудової книжки викликає сумнів у достовірності наданих ним доказів, якими він обгрунтовував свої вимоги, що свідчить про неналежне зЧясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність його висновків обставинам справи.

Крім того вказував на те, що суд дійшов помилкового висновку про наявність у ОСОБА_5 повноважень видавати накази 05.11.2015 р., оскільки наказом Міністерства освіти і науки України від 05.11.2015 р. № 560-к він був звільнений від виконання обов'язків ректора Національного авіаційного університету з 05.11.2015 р.

Також посилався на те, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність наказу № 962/к від 06.11.2015 р. в.о. ректора Університету ОСОБА_3 в частині звільнення ОСОБА_2 з роботи з посиланням на відсутність у наказі правових підстав звільнення позивача, що на думку суду, суперечить вимогам ст.ст. 40, 41 КЗпП України. Вказував на те, що оскаржуваним наказом не вирішувалося питання про розірвання трудових відносин з ОСОБА_2, а вирішувалися загальні управлінські питання, зокрема у зв'язку з відсутністю повноважень в.о. реактора Університету ОСОБА_5 станом на 05.11.2015 р. були скасовані всі видані ним цією датою накази.

Стверджував, що звільнення позивача відбулося відповідно до наказу в.о. ректора ОСОБА_5 від 20.08.2015 р. № 3, а тому суд неповно з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник Національного авіаційного університету просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зЧявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ректора Університету № 194/к від 22.04.2014 р. ОСОБА_2 був прийнятий на посаду першого проректора Університету з 23.04.2014 р.

Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_5 від 20.08.2015 р. № 3 скасовано наказ 194/к від 22.04.2014 р. та звільнено ОСОБА_2 з посади першого проректора Університету з 20.08.2015 р. на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу.

Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к відмінено наказ в.о. ректора Університету № 3 від 20.08.2015 р. про звільнення ОСОБА_2 з посади першого проректора, поновлено ОСОБА_2 на посаді першого проректора, відновлено дію контракту з 06.11.2015 р.

06.11.2015 р. наказом № 962/к в.о. ректора Університету ОСОБА_3 скасовано повністю всі накази від 05.11.2015 р., підписані ОСОБА_5 від імені керівника Національного авіаційного університету, без повноважень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання незаконним наказу від 06.11.2015 р. № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора Національного авіаційного університету ОСОБА_5» та про поновлення його на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Суд правильно відхилив доводи представника відповідача про те, що в.о. ректора Університету ОСОБА_5 станом на 05.11.2015 р. не мав повноважень підписувати накази, що стосувалися діяльності Університету, оскільки як убачається з наказу Міністерства освіти і науки України від 05.11.2015 р. № 560-к, останнім днем роботи ОСОБА_5 було 05.11.2015 р., а з 06.11.2015 року виконання обов'язків ректора Університету покладено на ОСОБА_3

Суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження представника Національного авіаційного університету про те, що надані суду копії оскаржуваного наказу та трудової книжки позивача не є належними та допустимими доказами за відсутності їх оригіналів, посилаючись на те, що надані позивачем документи містять інформацію щодо предмета доказування та, що представником відповідача не надано підтверджень отримання зазначених доказів з порушенням порядку, встановленого законом.

Перевіряючи правильність висновків суду в цій частині, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 2 статті 64 ЦПК України передбачено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2, представник Університету зазначав, що надана позивачем фотокопія наказу в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к, яким відмінено наказ в.о. ректора ОСОБА_5 від 20.08.2015 р. № 3 про звільнення ОСОБА_2 з посади першого проректора викликає сумнів у її достовірності, оскільки в Університеті відсутній оригінал такого наказу.

Разом з тим, обов'язок надання доказів на доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на кожну із сторін (ч.3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Представник ОСОБА_2 стверджував, що у позивача немає оригіналу наказу в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к, оскільки такі документи мають зберігатися у відповідача. Разом з тим, вказував на те, що про наявність такого наказу свідчить запис у трудовій книжці ОСОБА_2 за №33 з посиланням на зазначений наказ як на підставу внесення цього запису.

Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються оригіналом трудової книжки ОСОБА_2, оглянутої в суді апеляційної інстанції.

Посилання представника Національного авіаційного університету на те, що запис в трудову книжку позивача за №33 «Запис №32 є недійсним, поновлено на роботі на посаді першого проректора» внесено неповноважним працівником Університету, якого звільнено за вказане порушення об'єктивно не підтверджується відповідними доказами, зокрема відсутні матеріали службової перевірки, проведеної в Університеті з висновком про неправомірність дій особи, яка внесла такий запис у трудову книжку позивача, наказ про накладення дисциплінарного стягнення на цю особу, а також матеріали перевірки звернення до правоохоронних органів.

Твердження про те, що копія наказу в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к засвідчена неповноважною особою з посиланням на п.п. 25.1 п. 25 Інструкції з діловодства Національного авіаційного університету непереконливе, оскільки в цьому пункті Інструкції не зазначено осіб, які мають повноваження засвідчувати копії документів, що створюються в Університеті, а лише є посилання на те, що такі документи виготовляються і видаються з дозволу керівництва Університету або керівника структурного підрозділу. Не надав представник відповідача і журнал реєстрації внутрішніх наказів Університету за листопад 2015 р., а наявні в матеріалах справи витяги з журналів реєстрації вхідних документів охоплюють інформацію про реєстрацію таких документів лише з 07.12.2015 р.

Позиція представника Університету, що при оцінці зазначених обставин визначальним є те, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав оригіналу наказу в.о. ректора НАУ ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к, не ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наказом в.о. ректора Університету ОСОБА_3 від 06.11.2015 р. № 962/к не вирішувалося питання трудових відносин з позивачем, оскільки останній був звільнений посади першого проректора з 20.08.2015 р. на підставі наказу №3 від 20.08.2015 р. не можуть бути прийняті до уваги, оскільки представник Національного авіаційного Університету не спростував, як наявність наказу в.о. ректора Університету ОСОБА_5 від 05.11.2015 р. № 967/к, так і те, що наказом в.о. ректора ОСОБА_3 від 06.11.2015 р. №962/к було скасовано, в тому числі і наказ №967/від 05.11.2015 р. про поновлення позивача роботі та, що позивача не допускають до роботи у зв'язку з його звільненням.

Оскільки наказом в.о. ректора Університету ОСОБА_3 від 06.11.2015 р. №962/к скасовані всі накази попереднього в.о. ректора Університету, підписані ним 05.11.2015 р., в тому числі і наказ №967/к по поновлення позивача на роботі, і в цьому наказі не наведені правові підстави звільнення позивача з роботи за ст.ст. 40, 41 КЗпП України, суд першої інстанції обґрунтовано визнав зазначений наказ незаконним та відновив трудові права ОСОБА_2 шляхом поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Національного авіаційного університету відхилити, а

рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: