Справа № 408/1106/16-ц
Провадження № 2/408/692/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» вересня 2016 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Гляненко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодську, Луганської області

цивільну справу за позовом Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення,-

В С Т А Н О В И В :

Луганський міський центр зайнятості звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 32178,28 грн. посилаючись на наступне.

Відповідач ОСОБА_1 перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, внаслідок укладення договорів про надання юридичних послуг товариству відносився до зайнятого населення, що відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з нього суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю. У добровільному порядку відповідач кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Луганського міського центру зайнятості незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 32178,28 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що 01.12.2012 року між ним та ТОВ «ЕОС Україна» було укладено договір про надання юридичних послуг № 121201/1-У. Протягом строку дії договору, а саме: у червні 2012 р. та у лютому 2013 р. ним були надані юридичні послуги ТОВ «ЕОС Україна». 07.03.2013 року на адресу ТОВ «ЕОС Україна» відповідачем було направлено лист про розірвання договору в односторонньому порядку. Таким чином, договір є розірваним з 23.03.2013 року та на момент присвоєння йому статусу безробітного вже не діяв, грошову винагороду після березня 2013 за договором він не отримував. На підставі цього просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

«16» вересня 2016 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов Луганського міського центру зайнятості обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

16.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного /а.с.11/. На підставі вказаної заяви центром зайнятості з 16.05.2013 року відповідачу надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю.

Відповідно до довідки Луганського МЦЗ № 1/05-236 від 25.02.2016 року, відповідачу з 16.05.2013 року по 16.04.2014 року виплачено допомогу по безробіттю у загальному розмірі 32 178,28 грн. /а.с.12/.

З акту № 579 від 16.04.2014 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», вбачається, що 16 квітня 2014 року центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час розслідування встановлено, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний виконував роботу на Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЕОС Україна", шляхом надання юридичних послуг згідно договорів цивільно-правового характеру №14 від 01 грудня 2011 року (період надання послуг з 01 грудня 2011 року по 30 грудня 2012 року), та №121201/1-У від 01 грудня 2012 року (період надання послуг з 01 грудня 2012 року по 30 листопада 2013 року). В результаті розслідування посадовими особами позивача зроблено висновок, що на дату надання статусу безробітного відповідач був зайнятою особою згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та в порушення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не повідомив про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 23 травня 2013 року по 15 квітня 2014 року /а.с.13/.

Відповідно до договору № 121201/1-У про надання юридичних послуг від 01.12.2012 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕОС Україна» - замовником, та ОСОБА_1 - виконавцем, в порядку та на умовах, визначених договором, ОСОБА_1 зобовязався надати ТОВ «ЕОС Україна» юридичні послуги, а замовник зобовязався оплатити виконавцеві юридичні послуги. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30 листопада 2013 року включно. Замовник або виконавець мають право припинити дію договору в односторонньому порядку, повідомивши про це іншу Сторону за 15 календарних днів до дати розірвання. Замовник зобовязаний сплатити виконавцю винагороду за фактично надані послуги на умовах, визначених договором /а.с.14-21/.

Відповідно даних обміну з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування ТОВ «ЕОС Україна» у листопаді 2013 року було подано персоніфікований облік по ОСОБА_1 до органів доходів та зборів, що свідчить про те, що в період перебування відповідача на обліку як безробітного, продовжував діяти цивільно-правовий договір від 01.12.2012 року про надання юридичних послуг укладений між ТОВ «ЕОС Україна» та ОСОБА_1 /а.с.22-24/.

16 квітня 2014 року Луганський міський центр зайнятості видав наказ про повернення незаконно отриманої допомогу по безробіттю за період з 23 травня 2013 року по 15 квітня 2014 року у загальному розмірі 32 178, 28 грн. /а.с.25/.

17 квітня 2014 року відповідачу направлено повідомлення № 1/09-2232 про добровільне повернення коштів в п'ятнадцятиденний строк з моменту його отримання /а.с.26/.

Суд критично ставиться до заперечення відповідача, що стосується підтвердження розірвання з 23.03.2013 року договору між ним та ТОВ «ЕОС Україна» з надання юридичні послуги, та не отримання грошової винагороди після березня 2013 року за договором, оскільки надана відповідачем копія листа від 07.03.2013 року на адресу директора ТОВ «ЕОС Україна», в якому він просить розірвати укладений між ними договір про надання юридичних послуг № 121201/1-У /а.с.34/, та надана копія листа директора ТОВ «ЕОС Україна» на адресу відповідача, в якому зазначено, що юридичні послуги за договором останній раз було оформлено актом приймання-передачі наданих послуг 01.03.2013 року, та з квітня 2013 року жодні доходи ОСОБА_1 не виплачувалися /а.с.35/ визнаються неналежними доказами, оскільки до суду не надавалися оригінали для огляду вказаних документів, не надавалися ні копії, ані оригінали документів, які б свідчили про поштове відправлення або нарочну доставку листа відповідача до ТОВ «ЕОС Україна», в свою чергу лист ТОВ «ЕОС Україна» не містить вихідних даних, не зазначена дата, вказаний лише 2014 рік, відсутні докази поштового відправленого вказаного листа чи розписки про його особисте отримання.

Копією витягу з кримінального провадження №0000308 підтверджується, що 01.10.2015 року у відношенні відповідача внесено відомості до ЄРДР за ч.1ст.190КК України, щодо отримання останнім шахрайським шляхом матеріального забезпечення на випадок безробіття /а.с.27/.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 01 березня 1991 року №803-XII (далі - Закон), безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч.1 ст.4 вказаного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно п. 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом встановлено, що під час набуття статусу безробітного між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ЕОС Україна» продовжував діяти договір цивільно-правового характеру про надання юридичних послуг від 01.12.2012 року, тобто на дату надання статусу безробітного відповідач був зайнятою особою та не повідомив позивача про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Луганського міського центру зайнятості незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в межах заявлених позовних вимог.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

На підставі ст. 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, на користь Луганського міського центру зайнятості незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 32178,28 грн. /Тридцять дві тисячі сто сімдесят вісім гривень 28 копійок/, та судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Біловодським районним судом Луганської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо особа, яка брала участь у справі, не була присутня під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя: Г.В. Булгакова