РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/20099/15-ц

Провадження № 2/643/1687/16

25.03.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Супрун Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 21.10.2015 року, звернувшись для проведення реєстрації права власності на вказану квартиру, що належить йому на праві власності, він дізнався про накладений арешт та заборону відчуження усього його майна. Так, у інформаційній довідці з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна від 23.10.2015 року вказано, що арешт накладений Московським ВДВС Харківського МУЮ на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року.

ОСОБА_1 звернувся до Московський ВДВС Харківського МУЮ із заявою про скасування арешту у зв'язку із оплатою 03.11.2015 року штрафу, накладеного постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року. При цьому, у 2009 році він вже сплачував зазначений штраф, але квитанція не збереглася. Однак, йому повідомили, що виконавче провадження відносно нього відсутнє, а тому неможливо зняти арешт з майна.

Позивач просить: скасувати постанову 9704657 від 08 квітня 2010 року, винесену Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС Харківського МУЮ) на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року; зняти арешт та заборону відчуження майна, належного ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1; виключити вказану квартиру є Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна №48372330 від 25.11.2015 року, арешт на майно ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1, накладений 08.04.2010 року Московським ВДВС Харківського МУЮ, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року, на все майно боржника, в т.ч. квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року (справа №3-4-56/2009 року) ОСОБА_1 визнано винним за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 100 грн. (а.с.9).

З копії квитанції №1657 від 03.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адміністративний штраф у розмірі 100 грн., отримувач УДК у Жовтневому районі м.Харкова (а.с.10).

У листі Московського ВДВС Харківського МУЮ від 01.12.2015 року вказано, що постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року надійшла до державного виконавця 04.11.2010 року, винесена постанова про відмову у відкритті провадження у зв'язку із відсутністю у виконавчому документі дати видачі. Повторно даний виконавчий документ до відділу не надходив (а.с.28).

У листі Московського ВДВС Харківського МУЮ від 16.02.2016 року вказано, що згідно бази ЄДРВП та журналів вхідної кореспонденції, стосовно арешту за постановою від 13.11.2009 року справа №3-4-56/2009 року у відділі не має (а.с.26).

Положеннями статей 15-16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес попри способи, перелічені у даній нормі, іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строку порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 50 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення виконавчого провадження.

Статтею 60 Закону №606-XIV визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зняття арешту із майна, оскільки ОСОБА_1, на якого постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року (справа №3-4-56/2009 року) накладений штраф у розмірі 100 грн., останній сплачений 03.11.2015 року, а тому наразі відсутні підстави для арешту майна.

Стосовно вимог про скасування постанови 9704657 від 08 квітня 2010 року, винесеної Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2009 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.60 Закону №606-XIV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, судом вирішується питання лише про наявність підстав для зняття арешту, який знімається постановою державного виконавця.

Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 14.12.2012 року №1844/5, зокрема п.7. Державний реєстратор переносить до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна, відомості записів, наявні у Реєстрах, у частині, що стосується такого об'єкта. У разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

Таким чином, вимоги про виключення судом вказаної квартири є Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не підлягають задоволенню, оскільки такі дії вчиняються державним реєстратором на підставі відповідного рішення.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Зняти арешт накладений постановою державного виконавця Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08 квітня 2010 року, що накладений на боржника ОСОБА_1, на квартиру АДРЕСА_1.

Копію рішення направити до Московського ВДВС Харківського МУЮ для виконання шляхом винесення постанови про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

В інших вимогах - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя Мамалуй М.В.