Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/310/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

09.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.

за участю секретаря - Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання договорів іпотеки недійсними і

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в грудні 2014 року їй стало відомо, що 12 липня 2007 року її матір ОСОБА_3 уклала іпотечний договір із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», відповідно до умов якого будинок № 23 по вул. Скульського в м. Кіровограді, в якому вона постійно проживає, було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Центр - Нафта» по кредитному договору № 69-01-07 від 12 липня 2007 року з лімітом 1 400 000 грн.

11 квітня 2008 року ОСОБА_3 уклала з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» новий іпотечний договір, відповідно до якого будинок № 23 по вул. Скульського в м. Кіровоград передано в іпотеку у забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Центр - Нафта» по кредитному договору № 69-01-07 від 12.07.2007 року з лімітом 1 400 000 грн. та кредитному договору № 52-01-08 від 11.04.2008 року з лімітом 410 000 доларів США.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.07.2013 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями по вул. Скульського, 23 в м. Кіровограді та виселено з нього її, брата та батьків.

Вважає іпотечні договори такими, що укладені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при їх посвідченні не було отримано дозволу органів опіки і піклування, оскільки в будинку по вул. Скульського, 23 в м. Кіровограді на той час проживали неповнолітні діти: вона, та її брат ОСОБА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених нею вимог.

ОСОБА_2, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявилася. Про причини неявки суд не повідомила.

Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3, які підтримали доводи скарги, заперечення представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на дату укладення договорів іпотеки ОСОБА_2 її права як дитини не були порушеними, тому підстави для визнання зазначених правочинів недійсними відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 липня 2007 року між ТОВ «ЦЕНТР-НАФТА» та ТОВ «Банк «Фінанси та кредит правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі - Банк) укладено Договір про відновлювальну кредитну лінію № 69-01-07 (далі - Кредитний договір) за умовами якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 400 000,00 грн., а Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошті в строки, передбачені Графіком погашення кредитної заборгованості та сплатити за користування кредитними коштами проценти.

Також, 11 квітня 2008 року між вказаними вище сторонами було укладено Договір про відновлювальну кредитну лінію № 52-01-08 (далі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 410 000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти у строки, передбачені Графіком погашення кредитної заборгованості та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі, передбаченому п. 3.1 Кредитного договору від 11 квітня 2008 року.

12 липня 2007 року та 11 квітня 2008 року, з метою забезпечення належного виконання згаданих вище Кредитних договорів, між Банком та ОСОБА_3 були укладені іпотечні договори, за умовами яких остання виступила майновим поручителем ТОВ «ЦЕНТР-НАФТА» та передала в іпотеку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в місті Кіровограді, на вулиці Скульського, за номером 23 та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2013 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «ЦЕНТР - НАФТА» перед Банком у розмірі 9 090 648,28 грн., було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Скульського, 23, загальною площею 276,0 м, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності. Виселено із зазначеного будинку ОСОБА_3Є, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та позивача - ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (ст. 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» (в редакції чинній на час виникненення правовідносин) передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом.

При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім'ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Відтак, договір іпотеки, що вчинений власниками стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, за відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, - звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Вирішуючи спір про визнання недійсним договорів іпотеки, обґрунтованими порушенням статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (або Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» залежно від моменту виникнення спірних правовідносин), суду необхідно в кожному конкретному випадку:

1) перевіряти наявність на момент укладення оспорюваного договору в дитини права користування житловим приміщенням, яке може ґрунтуватися на документальній підставі (наприклад, довідці про наявність зареєстрованих осіб на житловій площі, серед яких зазначена й дитина) або на законі (на підставі статті 29 ЦК України); за відсутності реєстрації дитини в спірному приміщенні на момент укладення оспорюваного договору з'ясовувати наявність у дитини іншого місця проживання;

2) враховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про права дітей на житло - предмет іпотеки при укладенні оспорюваних договорів.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_2 не мала і не має права власності на іпотечний будинок.

Як убачається з матеріалів справи, на час укладення оспорюваних договорів іпотеки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була неповнолітньою особою, а іпотекодавцю ОСОБА_3, яка є її матірю, належав на праві власності, крім переданого в іпотеку, ще один жилий будинок по провулку Водостічному, 11 в м. Кіровограді, загальною площею 62,5 кв.м., в якому вона і була зареєстрована.

Посилання відповідача ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_5 на те, що жилий будинок по провулку Водостічному, 11 не використовувся за призначенням, а в ньому було розміщено кафе, свідчать лише про незаконність використання вказаного приміщення, оскільки переведення вказаного приміщення у нежиле у встановленому законом порядку проведено не було. (ст. ст. 6, 7 ЖК Української РСР)

Зазначена обставина підтверджується дослідженими в суді апеляційної інстанції матеріалами інвентарної справи на жилий будинок по провулку Водостічному, 11 в м. Кіровограді, витребуваної в ОКП Кіровоградського ООБТІ.

Таким чином, оскільки у іпотекодавця, а, відповідно, і у її дитини ОСОБА_2 було інше місце проживання житловий будинок, то укладанням іпотечних договорів права позивача, як дитини, на житло порушеними не були.

Крім того, згідно статті 109 ЖК УРСР, особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Ураховуючи, що іпотечне житло по вул. Скульського, 23 в м. Кіровограді було придбане не за рахунок кредиту, тому укладення іпотечних договорів не призвело до порушення права дитини на житло.

Також, Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі ОСОБА_9 проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Як убачається з матеріалів справи, укладаючи договори іпотеки, іпотекодавець ОСОБА_3 вказала, що в будинку № 23 по вул. Скульського в м. Кіровограді неповнолітні особи не зареєстровані та не проживають. Зазначена обставина свідчить про недобросовісність поведінки вказаної особи щодо надання документів про права дітей на житло - предмет іпотеки.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними іпотечних договорів від 12 липня 2007 року та 11 квітня 2008 року.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України у справах: № 6-1793цс15 від 10 лютого 2016 року, №6-2940цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-214цс15 від 16 грудня 2015 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що іпотечні договори були укладені з порушення вимог ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», а саме без згоди органів опіки та піклування висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженою шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: