Справа № 520/2625/16-ц
Провадження № 2/520/2402/16
Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючої - судді Луняченка В.О.
при секретарі Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,
Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_6 діюча на підставі доручення в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.
Частиною 2 ст. 570 ЦК України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Частиною 3 ст. 571 ЦК України передбачено, що у разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Оскільки договір купівлі-продажу будинку який би відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, а саме коли відповідач оформить у законному порядку спадок, передана відповідачу грошова сума в розмірі 16 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Про необхідність повернення авансу в разі не укладення основного договору, є грошовим зобов'язанням, у разі не виконання якого застосовується положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.
Вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу розміром 2000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було надано до суду мотивованого розрахунку понесених витрат відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Крім того, відсутній розрахунок витрат із посиланням на відповідні норми права.
Відповідно до вимог ст.88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягнення судовий збір сумою 551,20 гривень.
Керуючись ст. 10,11,60,131,212-215,223-226, 294 ЦПК України, ст. 509, 570,571,625 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце реєстрації: м.Одеса, вул. Левітана,113) в дохід держави судовий збір сумою 551,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя Луняченко В. О.