Справа № 274/4577/16-ц
У Х В А Л А

"20" вересня 2016 р. Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області - Хавронюк О.Л., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в:

01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Держземагенства у Житомирські області про визнання приватизації земельної ділянки, її відчуження незаконними та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

2 вересня 2016року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3 га (кадастровий номер :04:000:0417), просить заборонити відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеної земельної ділянки, з метою недопущення можливого відчуження вказаної земельної ділянки, оскільки це утруднить і унеможливить виконання судового рішення.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідачці по справі - ОСОБА_3 на праві власності, згідно договору дарування від 24.02.2014 року належить земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0417, площею 0,3 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18159225 від 24.02.2014 року.

Відповідно до ст.151 ЦПК України , суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявляючи вимогу про накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3, заявник не обґрунтував його необхідність. Тобто об'єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що мають реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Заявником не надано суду жодного доказу, що відповідачка має намір будь яким чином відчужувати земельну ділянку.

Крім того, суд не вправі в ухвалі про забезпечення позову обмежуватися лише загальною вказівкою щодо майна, не вказуючи всіх відомостей щодо нього, оскільки це призведе до виникнення труднощів при виконанні ухвали.

Заявником не надано всіх необхідних даних щодо земельної ділянки, а саме: її місцезнаходження, цільове призначення, також відсутні дані про власника (прізвище, власне імя та по- батькові) її місце проживання чи перебування, ідентифікаційний код, що передбачено ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвала про забезпечення позову являється виконавчим документом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дана заява є необґрунтованою та неконкретизованою.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.151 153 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Л.Хавронюк