Справа № 462/4328/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3852/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1/ на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» /р/р 37397911, МФО 300272, ідентифікаційний код за /:27898,17 /двадцять сім тисяч вісімсот дев'яносто вісім гривень сімнадцять копійок/ - заборгованості за кредитом, 21151,69 /двадцять одну тисячу сто п'ятдесят одну гривню шістдесят дев'ять копійок/ - заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 6489,49 /шість тисяч чотириста вісімдесят дев'ять гривень сорок дев'ять копійок/ - заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт, 2763,67 /дві тисячі сімсот шістдесят три гривні шістдесят сім копійок/ - заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 373,56 /триста сімдесят три гривні п'ятдесят шість копійок - заборгованості за нарахованими процентами, 1575,91 /одну тисячу п'ятсот сімдесят п'ять гривень дев'яносто одну копійку/ - заборгованості за простроченими процентами, а всього - 58676,58 /п'ятдесят вісім тисяч шістсот сімдесят шість гривень п'ятдесят вісім копійок/ заборгованості за кредитним договором №13-000816-01 від 27 грудня 2011 року.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки банк пропустив строк позовної давності по вимогах про стягнення штрафних санкції за період з 27.12.2011р. по 09.06.2014р. Згідно ч.3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесенням ним рішення, а згідно з приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Враховуючи те, що Банк пропустив строк позовної давності по вищевказаних вимогах, такі не підлягають до задоволення.Крім того, вважає, що позовні вимоги Банку в частині стягнення кредитної заборгованості також не підлягають до задоволення, оскільки Банк просить стягнути кредитну заборгованість в розмірі, який перевищує передбачений договором кредит, наданий Банком.За таких обставин, просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року і в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а також конверт, який повернувся з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягають із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору № 13-000816-01 від 27 грудня 2011 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA додатку №1 до Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, в особі Відділення №1 у м. Львові Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Енергобанк" та ОСОБА_2 укладено Договір №13-000816-01 (надалі-Договір) про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. Даний договір та додаток №1 (Правила користування кредитною карткою VISA) ОСОБА_2 підписані, а отже з умовами договору та правилами останній ознайомився та з ними згідний. (а.с.6-9)

Згідно із п.п. 2.1.1 Договору передбачено - "Банк відкриває Держателю Картковий рахунок НОМЕР_2 в гривнях та випускає кредитну картку типу "Visa Classic", а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки."

У відповідності із п.п.2.1.2 Договору - "Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної Кредитної лінії. Кредит надасться в межах Кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а Держатель зобов'язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим Договором".

Згідно п.п. 2.1.3. Договору - "Розмір Кредитного ліміту складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок".

Виконуючи взяті на себе зобов'язання Банк надав Позичальнику грошові кошти у відповідності до умов Договору кредиту. Факт надання кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку.

Відповідно до п. 2.6 Договору кредиту визначено - Строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання Сторонами цього Договору. Якщо не пізніше ніж за 45 (сорок п'ять) календарних днів до закінчення терміну дії Кредитної лінії, за умови, що з боку Держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню Карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії Кредитної лінії, термін дії Кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах".

У відповідності до п.п. 3.3.1 Договору - "Держатель зобов'язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму Боргових зобов'язань, але не менше суми Мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1. цього Договору".

Згідно з п.п. 4.1.2.1, 4.1.2.2 Договору кредиту - "Держатель доручає Банку здійснювати з Карткового рахунку Держателя списання за наступними операціями: Списання сум всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій, інших платежів, які виникли в зв'язку з використанням Кредитної картки; Списання коштів для погашення заборгованості за Кредитом Держателя".

Пунктом 4.3 договору передбачено - "Банк надає кредит для проведення держателем чи Додатковим держателем Платіжних операцій та сплати Винагород Банку".

Підпунктом 4.3.2 Кредитного договору визначено - "Кредит для погашення винагород Банку надається Банком в день списання таких Винагород".

Підпунктом 4.3.3 Кредитного договору визначено - "Після надання Банком кредиту для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку Держатель вважається таким, що отримав кредит у повному обсязі. Розмір наданого кредиту відображається у Звіті-рахунку. Застереження. Кредит для здійснення Платіжних операцій чи сплати Винагород Банку надасться незалежно від наявності на Картковому рахунку власних коштів Держателя або наявності невичерпаного Кредитного ліміту"

Згідно умов договору, за рахунок кредитних коштів Банк має право здійснювати погашення, зокрема Винагорода Банку (проценти за користування кредитом, щомісячна плати за обслуговування кредитної карти, інших комісії, штрафні санкцій (якщо такі матимуть місце) - визначено в Правилах користування кредитною карткою "VISA") незалежно від наявності на Картковому рахунку власних коштів Держателя або наявності чи відсутності невичерпаного Кредитного ліміту (понад ліміт - овердрафт).

Відповідно до п.п. 4.4.1 Договору - "В результаті здійснення Держателем Платіжних операцій, проведених за допомогою картки та/або її реквізитів, та в інших випадках, передбачених цим договором, та за умови повного використання Держателем Кредитного ліміту може виникнути Овердрафт, який є непрогнозованим по розміру та часу виникнення".

Підпунктом 4.4.2.4 Договору передбачено - "Овердрафт може виникнути в результаті нарахованих процентів, комісій та інших Платежів згідно Тарифів Банку".

Згідно п.п 4.4.3 Договору - "Держатель зобов'язаний стежити за витратами коштів в межах Кредитного ліміту з метою уникнення овердрафту, а у випадку виникнення негайно погасити заборгованість".

У зв'язку з несплатою Позичальником кредитних коштів, винагороди банку, у встановлені Кредитним договором строки, у ОСОБА_2 виник овердрафт, який залишається несплаченим.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами.

Згідно із п. 5.1.2. Договору, у випадку, якщо протягом строку дії Платіжного періоду Держатель сплатить лише частину Боргових зобов'язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, Банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування Кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається Тарифами.

Так, згідно Тарифів за відкриття та обслуговування пакету "Кредитна карта VISA" по позичальнику - ОСОБА_2, встановлено відсоткову ставку у розмірі 35% річних.

Відповідно до п. 5.2. Договору, проценти за користування Кредитом (в тому числі Простроченим Кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого Кредиту (в тому числі Простроченого Кредиту) і за фактичний час користування таким Кредитом протягом всього Розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із Карткового рахунку. Для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та у році.

Згідно із п.5.4. Договору - "Держатель зобов'язаний не пізніше останнього Банківського дня строку дії Платіжного періоду та за умови, що сума Мінімального платежу перевищує розмір Пільгової частини Мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених Правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму Мінімального платежу, розмір якої визначається у Звіті-Рахунку".

За приписами п.5.4.1. Договору - "Якщо розмір Мінімального платежу менше встановленого Банком розміру фіксованого Платежу, Держатель сплачує Банку фіксований Платіж, розмір якого визначається в Тарифах, але не більше загальної суми Боргових зобов'язань".

Пунктом 5.8. Договору передбачено, що Держатель доручає та дає Банку право самостійно списувати з будь-якого рахунку Держателя, відкритого в Банку, суми коштів з метою привернення суми Несплаченого Мінімального платежу, Несплачених поточних боргових зобов'язань, Овердрафту або будь-яких інших невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань за цим Договором.

Згідно із п. 6.2. Договору кредиту, у випадку несвоєчасного погашення Мінімального платежу чи виникнення Овердрафту Держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Енергобанк", суд першої інстанції виходив з тих підстав, що відповідач не сплачував кредит, відсотки за користування кредитом, штрафні санкції у встановлені договором та Тарифами строки.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується в повній мірі.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін),

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України - "За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує кредит, відсотки за користування кредитом, штрафні санкції у встановленні договором та Тарифами строки, внаслідок чого станом на 15 квітня 2015 року виникла загальна сума заборгованості Позичальника по кредиту, що підлягає поверненню, становить 27898,17 грн. - заборгованість за кредитом, 21151,69 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 6489,49 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт, 2763,67 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 373,56 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 1575,91 грн. - заборгованість за простроченими процентами, а всього - 58676,58 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №13-000816-01 від 27 грудня 2011 року. (а.с.18-21)

Не заслуговують на увагу як на підставу незаконності рішення покликання апелянта в частині стягнення штрафних санкцій у зв'язку із пропуском строку позовної давності, оскільки останній не звертався до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності, яка повинна бути подана до винесення рішення судом. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

За змістом.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках передбачених законом, може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки ст..267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-780цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів вважає, що матеріалах справи є належні та достатні докази для висновків про надання кредиту ОСОБА_2, невиконання останнім взятих на себе зобов'язань. Представлений банком розрахунок заборгованості ОСОБА_2 є достатнім для встановлення правильності суми заборгованості позичальника перед банком.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета