Справа № 544/584/16-ц
пров. № 2/544/303/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 червня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у травні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в березні 1984 році завершив будівництво та є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Суворова, 91 у м. Пирятині Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрований, але не проживає, його син ОСОБА_5. З червня 2007 року останній проживає за адресою: вул. 206-ї дивізії, 8, кв. 125 у м. Канів Черкаської області. Добровільно знятися з реєстраційного огляду відповідач відмовляється. Оскільки відповідач більше року не проживає у належному позивачу будинку, він згідно закону втратив право на користування житлом.

Реєстрація відповідача в житловому будинку позивача порушує його права на володіння та користування власністю. Просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Суворова, 91 у м. Пирятині Полтавської області,а також стягти з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили факт, що відповідач дійсно з 2007 року за вказаною адресою не проживає та не навідується, виїхав до іншого населеного пункту, де постійно проживає.

Представник третьої особи Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, направив листа, у якому просив справу слухати у його відсутність, позов визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Суворова, 91 у м. Пирятині Полтавської області, відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок № 1235 від 07.12.1998, виданого виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області (а.с.11).

Позивач проживає та зареєстрований у вказаному будинку.

Відповідач ОСОБА_5 у будинку позивача по вул. Суворова, 91 у м. Пирятині Полтавської області зареєстрований, але за вказаною адресою не проживає з часу реєстрації 15.07.2007 (а.с.15). Знятися з реєстрації за місцем розташування будинку відповідач добровільно відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сімї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають.

Таким чином, право члена сімї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно до ст.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач у належному позивачу будинку не проживав з моменту реєстрації у ньому з 15.07.2007 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно втратив правовий зв'язок із приміщенням. Оскільки відповідач вільно обрав місцем проживання для себе інше житло, де він постійно проживає протягом тривалого часу, підстави для реєстрації його за іншою адресою, а саме у будинку по вул. Суворова, 91 у м. Пирятині Полтавської області, відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає у будинку, що належить позивачу, а його реєстрація у ньому заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належному йому будинку, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 551,20 грн понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України в ред. ЗУ від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, народження 28.05.2007, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Стягти з ОСОБА_3, народження 28.05.2007, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КО № 703287, у повернення сплаченого судового збору 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 коп. на користь ОСОБА_2, народження 19.09.1956, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КО № 429838.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий