АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Юзькова О.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про приведення приміщень до попереднього стану,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про приведення приміщень до попереднього стану.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві реєструвати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також декларації про введення в експлуатацію реконструйованих приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням положень норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд безпідставно зазначив, що позивачем не було надано доказів проведення відповідачами реконструкції, перепланування чи інших будівельних робіт, оскільки позивачем було надано до суду два технічні паспорти на будинок: технічний паспорт від 20 липня 2009 року, на якому зображено стан будівлі до реконструкції та технічний паспорт від 31 січня 2014 року після реконструкції, які суттєво відрізняються від тих, які існували до реконструкції та які не відповідають вимогам ДБН. Зазначає, що у відповідачів відсутні будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт, їх дії можуть завдати значну шкоду правам та законним інтересам позивача та існує реальна загроза руйнування будинку.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про приведення приміщень до попереднього стану.

Просив зобов'язати відповідачів власними силами і за рахунок власних коштів привести приміщення своїх часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, до попереднього стану, згідно планувань на момент отримання їх у власність кожним із співвласників, задля зберігання цілісності та безпечності експлуатації конструкції будинку.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 20 липня 2016 року було відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення його позову шляхом заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві реєструвати відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також декларації про введення в експлуатацію реконструйованих приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просив зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 власними силами і за рахунок власних коштів привести приміщення своїх часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, до попереднього стану, згідно планувань на момент отримання їх у власність задля зберігання цілісності та безпечності експлуатації конструкції будинку.

Тобто, наслідком задоволення позову ОСОБА_1 є виникнення у відповідачів обов'язку привести приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1, у попередній стан згідно планувань на момент отримання їх у власність.

Виконання можливого рішення ніяким чином не залежить від наявності заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві реєструвати відповідачам декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також декларації про введення в експлуатацію реконструйованих приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інтонації дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову у визначений ним спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції положень норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді