провадження № 2/760/187/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про повернення депозитного вкладу та стягнення пені, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

30.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Авант-Банк» про повернення депозитного вкладу та стягнення пені.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.11.2015 ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» уклали договір банківського вкладу (депозиту) № Д-Ф/15/1010-674 «АВАНТ строковий+».

За умовами договору позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті у сумі 2 500 дол. США на строк з 26.11.2015 по 29.12.2015.

29.12.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти розміщені відповідно до депозитного договору.

Однак, відповідач 29.12.2015 повернув позивачу лише 100 дол. США, що включало видачу процентів та повернення частини депозиту. 06.01.2016 банк повернув позивачу частину депозиту у розмірі 50 дол. США. 15.01.2016 банк повернув позивачу частину депозиту у розмірі 50 дол. США.

Таким чином, заборгованість відповідача з урахуванням повернутих коштів складає 2 314,60 дол. США.

Крім того, позивач вважає, що має право на стягнення пені відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», розмір якої становить 1 388,76 дол. США за період з 06.01.2016 по 25.01.2016.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив стягнути з відповідача 3 703,36 дол. США, з яких: 2 314,60 дол. США - залишок депозиту, 1 388,76 дол. США - пеня за прострочення виконання зобов'язання.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що з 29.01.2016 щодо ПАТ «Авант Банк» запроваджена тимчасова адміністрація. У зв'язку з цим, для правовідносин, що виникають під час ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетним є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, Фонд гарантує відшкодування коштів вкладникам банку за вкладами в розмірі, що визначається станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, тобто грошові кошти за договором банківського вкладу будуть виплачені позивачу в межах гарантованої Фондом суми відшкодування.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

26.11.2015 ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» уклали договір банківського вкладу (депозиту) № Д-Ф/15/1010-674 «АВАНТ строковий+», за умовами якого банк приймає від вкладника на строковий вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у сумі 2 500 дол. США з процентною ставкою 10,5 % річних, які сплачуються щомісячно, строком на 33 дні (а.с. 28-31).

На виконання вимог вищезазначеного договору позивач вніс на депозитний рахунок 2500 дол. США, що підтверджується квитанцією № 2066720 від 26.11.2015 (а.с. 32).

Згідно з заявою на видачу готівки № 2534578 від 29.12.2015 позивач отримав 100 дол. США. Зміст операції включав видачу процентів та частини депозиту (а.с. 33).

Відповідно до заяви на видачу готівки № 94447 від 06.01.2016 позивач отримав 50 дол. США як частину депозиту (а.с. 34).

Відповідно до заяви на видачу готівки № 275241 від 15.01.2016 позивач отримав 50 дол. США як частину депозиту (а.с. 35).

29.01.2016 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (а.с. 53).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб видав наказ від 29.01.2016 № 22 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (а.с. 54).

26.02.2016 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 55).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб видав наказ від 26.02.2016 № 14 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 56).

Постановою Правління Національного Банку України від 25.02.2016 № 109 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Авант-Банк» (а.с. 57).

Відповідно до оголошення у друкованому засобі масової інформації «Голос України» № 39 (6293) від 02.03.2016 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив вкладників про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та умови отримання вкладів (а.с. 58).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК «за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором».

Частина перша статті 1061 ЦК передбачає, що «банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу».

Суд встановив факт укладення сторонами договору строкового банківського вкладу, внесення позивачем грошових коштів на вкладний рахунок та отримання ним процентів.

Згідно з статтею 526 ЦК «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Відповідно до статті 629 ЦК «договір є обов'язковим для виконання сторонами».

Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».

Однак, суд констатує, що 29.01.2016 на підставі постанови Правління Національного банку України від 29.01.2016 № 44 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Авант Банк» до категорії неплатоспроможних» Фонд запровадив тимчасову адміністрацію і розпочав процедуру виведення ПАТ «Авант Банк» з ринку.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Таким чином, на момент ухвалення рішення щодо банку вже введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.01.2016 у справі № 6-2001цс15, який за правилами статті 360-7 ЦПК має враховуватися судом при розгляді справи.

У зв'язку з тим, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача депозиту, то і позовні вимоги про стягнення пені, які є похідними від основної вимоги, також задоволенню не підлягають.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 526, 610, 629, 1058, 1061 ЦК, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про повернення депозитного вкладу та стягнення пені - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко