ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/417/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Срібненко О.М., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Обставини справи:

29.04.2016 Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "Приватбанк" (далі ОСОБА_1, Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.05.2007 між Банком та Відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.03.2016 становить 19512,89 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 7718,53 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9489,95 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 1137,13 грн., а також штрафи (фіксована частина) 250 грн., (процентна складова) 917,28 грн.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судовому засіданні фактично позов визнав, однак пояснив, що він має на утримання двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у декретній відпустці; роботу, яка забезпечувала погашення кредиту він втратив; нове місце роботи не дає необхідного доходу; також зі значним зростанням курсу долара США зросли витрати на життя, у зв'язку з чим і виникла про строчка заборгованості. Погоджується сплачувати заборгованість але не одразу, а з можливістю розстрочення платежу на певний період.

Вислухавши пояснення Відповідача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним .

Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України.

Судом встановлено, що 18.05.2007 між Банком та Відповідачем укладений договір № б/н, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний ліміт неодноразово змінювався, останній раз 23.07.2011 року та розмір якого встановлено на рівні 8000 грн.

На виконання умов договору Позивач надав Відповідачеві кредит, що Відповідачем не заперечується.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

Таким чином, станом на 31.03.2016, в межах заявлених вимог, заборгованість Відповідача за кредитним договором перед Банком складає: заборгованість за кредитом 7718,53 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9489,95 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 1137,13 грн., а також штрафи (фіксована частина) 250 грн., (процентна складова) 917,28 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж Відповідачем здійснено 26.02.2015.

З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інших витрат відповідно до Умов Договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про розстрочку платежу за кредитним договором, суд зазначає таке.

Питання щодо розстрочки виниклої заборгованості в межах кредитного договору лежить у площині взаємних прав та обовязків сторін договору. Як зазначив Відповідач, письмово до Позивача про розстрочку заборгованості він не звертався.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідачем належних та допустимих доказів в силу статей 11, 60 ЦПК України для підтвердження необхідності розстрочки виконання судового рішення не надано. Посилання на наявність двох неповнолітніх дітей та те, що дружина перебуває у декретній відпустці не є винятковим випадком, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Щодо доводів Відповідача про збільшення курсу долара США. Враховуючи те, що чинним законодавством України не закріплена стабільність курсу гривні до іноземних валют, при укладанні договору про кредитування, позивач був обізнаний, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, і зміна цього курсу, можливо, відбудеться, а тому повинен був передбачити і врахувати підвищення валютного ризику за кредитним договором.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" () заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 травня 2007 року у розмірі 19 512 (девятнадцять тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 89 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 7718,53 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9489,95 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 1137,13 грн., а також штрафи (фіксована частина) 250 грн., (процентна складова) 917,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 04.07.2016.

Суддя ОСОБА_3