Справа № 548/935/16-ц
Провадження №2-о/548/33/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

головуючого -судді Старокожко В.П,

за участю секретаря- Листопад В.Л.,

заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хорол цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Свої вимоги мотивує тим, що він, народився 26.05.1947 року в селищі Сясьстрой Новоладожського району Ленінградсьткої області. В 1949 році його батьки разом з ним приїхали проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник зазначає, що постійно проживав на території міста Хорол з 1949 року і по даний час за виключення років навчання в училищі, службі в армії та навчання в інституті. Вказує що проживав на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

Заявник зазначає, що до 2012 року він проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Але після смерті матері в 2012 році його виселили з даної квартири так як вона належить УТМР. З 2012 року прожива в м.Хорол за різними адресами, спочатку по вул.Воровського, 40 потім АДРЕСА_1.

Як вказує заявник встановлення факту постійного місця проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року має для ноього юридичне значення, оскільки дає можливість отримати паспорт громадянина України та оформити пенсію в звязку з чим і звернувся з даною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні заяву підтримав та прохав її задовольнити.

Представник заінтересованої особи УДМС в Полтавській області ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення даної заяви.

Представник заінтересованої особиХорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду про відомі їм обставини щодо даної справи, якими підтверджуються пояснення позивача та представника заінтересованої особи УДМС в Полтавській області.

Заслухавши заявника, представника УДМС в Полтавській області, свідків вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 народився 26.05.1947 року в селищі Сясьстрой Новоладожського району Ленінградсьткої області, згідно свідоцтва про народження серія ІІ-Б № 026582.

Заявник ОСОБА_1 не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Листом Хорольського РС УДМС України в Полтавській області від 07.06.2014 року № 43/714 підтверджується факт звернення ОСОБА_1 з приводу документування паспортом громадянина України вперше. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ОСОБА_4 Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз"яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

24 серпня 1991 року було прийнято "Акт проголошення незалежності України".

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991р.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або 13.11.1991р.

Відповідно до п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджується факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п"яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону чітко визначає поняття « безперервне проживання на території України» та « проживання на території України на законних підставах».

Факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року, підтверджується наступними доказами: поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та медичною карткою амбулаторного хворого Хорольської райлікарні на ім»я ОСОБА_1 з якої вбачається, що в серпні та листопаді 1991 року останній звертався до Хорольської райлікарні за допомогою з приводу язви 12-палої кишки.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року повністю доведений, відповідно вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця селища Сясьстрой, Новоладожського району, Ленінградської області, Росія, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, або з дня отримання копії рішення, в разі якщо особа, яка подає апеляційну скаргу, не була присутня під час проголошенні рішення суду.

Головуючий: