Справа № 459/2568/15 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/2122/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2, з участю третьої особи: Червоноградської державної нотаріальної контори, про встановлення факту прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 і грошового вкладу по особових рахунках №№ 0571045, 6990, КВ 1658, що знаходяться у філії № 7856 Червоноградського Ощадбанку № 7856 на імя ОСОБА_5, яка померла 05.11.2013 року та визнання за ним права власності за законом на зазначену квартиру та грошові вклади.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про відновлення пропущеного ним строку для прийняття спадщини після смерті його батьків: ОСОБА_6, який помер 11.03.2013 року, та ОСОБА_7, яка померла 05.11.2013 року і визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини у зв"язку з тим, що він страждає стійкою соціально - трудовою дезадаптацією з 2000 року, знаходиться під спостереженням лікарів і в соціальному плані є суттєві труднощі самостійного функціонування, що свідчить про дезадаптацію, критика до свого стану носить поверховий частковий характер. Смерть його батьків причинили серйозні погіршення здоров"я, що виключало можливість своєчасного звернення до нотаріуса для оформлення права на спадщину і оскільки, батьками заповіту не складено, в силу ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_5

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 не оскаржується, а відтак в цій частині його законність та обгрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з роз»яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», та встановивши відсутність поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини, прийшов до висновку про відсутність порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача за зустрічним позовом у спірних правовідносинах, що, на думку суду, виключає наявність підстав для судового захисту та свідчить про передчасність звернення до суду із зазначеним позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, коли вона оголошується померлою . (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 26.11.2003 року .

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є дідом та бабою ОСОБА_4, позивача за первісним позовом, та батьками ОСОБА_2, позивача за зустрічним позовом.

ОСОБА_6 помер 11.03.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 316974, виданим Відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області 12.03.2013 року. ОСОБА_5 померла 05.11.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 340351, виданим Відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області 07.11.2013 року.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у встановлений строк заяву про прийняття спадщини не подав, звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

За правилами ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, розяснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Позовну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 мотивував незадовільним станом здоров»я, травмою голови, розлученням сина, що психологічно вплинуло на стан його здоров»я, інші психологічні стреси, що перешкоджало йому у встановлений законом строк звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, крім посвідчення про інвалідність 2ої групи внаслідок трудового каліцтва, інших доказів на підтвердження вищезазначених тверджень позивач ОСОБА_2 суду першої інстанції не надав.

На підтвердження незадовільного стану здоров»я, ОСОБА_2 до апеляційної скарги долучив копію виписки епікризу за 2008 рік.

Інших доказів на підтвердження його незадовільного стану здоров»я, що він після смерті батьків хворів, протягом півроку перебував на лікарняному, що звертався до лікаря, що перешкоджало йому у встановлений законом шестимісячний строк подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач за всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України за зустрічним позовом не надав..

Додана ОСОБА_2 до апеляційної скарги копія виписки епікризу за 2008 рік не доводить, що після смерті батьків, які померли, ОСОБА_6 помер 11.03.2013 року, а ОСОБА_5 померла 05.11.2013 року, він за станом здоров»я не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Статтями 10,58,59,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими.

Апелянтом, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів про незадовільний стан його здоров»я після смерті батьків, а твердження апелянта про те, що стан його здоров»я погіршився після їх смерті є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами, а також спростовуються довідкою Червоноградської центральної міської лікарні від 14.12.2015 року №7076.

У зв»язку з наведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який не знайшов підстав для визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання ним до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. В матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 М,Д., ОСОБА_6

Оскільки позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2Є, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, що відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, є обов»язком позивача, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_2 строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_8