Провадження №2/523/4382/16
21 вересня 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко Г.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з позовом про розірвання шлюбу за наступних обставин.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом РАГС Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 49.
Від даного шлюбу дітей немає..
Причиною розірвання шлюбу послужило те, що сторони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного.
Позивач з Відповідачем спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.
Примирення між ними неможливе.
Позивач вважає, що шлюб існує формально, сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.
Суперечки з приводу спільного придбаного майна у сторін немає.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.
Відповідач до суду не з'явився, судова повістка повернута поштою без вручення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог та прийняття заочного рішення.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2003 року згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).
Причиною розірвання шлюбу послужило те, що сторони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного.
Позивач з Відповідачем спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.
Примирення між ними неможливе.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Положеннями ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України чинним законодавством України запроваджено принцип добровільності шлюбу.
За змістом положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу будь-яке примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Таким чином, суд вважає, що відсутність взаєморозуміння, втрата почуттів любові та поваги призвели до розпаду сім'ї , а також факт припинення шлюбних відносин сторін , небажання сторін знаходитись у шлюбних відносинах свідчать, що сім'я розпалась, примирення неможливе, шлюб слід розірвати.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 24,54,110,113,141,180-182, 184,185,191 Сімейного кодексу України, ст..10,11,58,64,110,209,212-215,218, 224-228 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити .
Шлюб, зареєстрований 29 липня 2003 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2 Відділом РАГС Арцизького районного управління юстиції Одеської області , актовий запис № 49 , розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя-