АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.369 ЦПК України по цивільній справі № 415/10089/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6, звернувся 03.10.2014 року в інтересах своїх довірителів до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.08.2013 року по цивільній справі № 415/10089/12 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачі ставлять питання про скасування ухвали суду, постановленого із порушенням норм матеріального і процесуального права та про задоволення їх заяви.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 серпня 2013 року солідарно стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8059750,74грн.

Рішення набрало законної сили, на його виконання Заводським районним судом були видані виконавчі листи, які пред'явлені до виконання.

Згідно рішення суду зазначені особи понесли відповідальність як солідарні боржники (поручителі) за невиконані зобов'язання ПП «Сплав» перед банком.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року постановлено ліквідувати юридичну особу - ПП «Сплав».

В реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців 05 серпня 2014 року вчинено запис про припинення юридичної особи - ПП «Сплав».

У відповідності до ч.2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася з дати внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже суд, може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, лише за умови, якщо юридичну особу ліквідовано до ухвалення судового рішення про задоволення таких вимог. Оскільки юридичну особу ПП «Сплав» було ліквідовано 05.08.2014 року, а заочне рішення за позовом ПАТ «ОТП Банк» прийнято 22.08.2013 року, практично за рік до ліквідації юридичної особи, то вимоги, викладені в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не задовольнив.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та задоволення заяви, доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до правової позиції визначеної у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі N 6-172цс15, за частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення боргу із поручителів було проголошено 22 серпня 2013 року, а вже пізніше ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.14 року прийнято рішення ліквідувати юридичну особу - Приватне підприємство «Сплав», і відповідно до Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 05.08.14 року у цьому реєстрі вчинено запис про припинення юридичної особи, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.369 ЦПК України.

Керуючись ст. 307, 308, 312, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із цього часу.

Судді: