Справа № 474/543/16-ц
Провадження № 2/474/209/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.16року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, -

встановив:

16.08.2016р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини фактично були припинені з 2014 року перестали підтримувати шлюбні відносини із-за несумісності характерів і поглядів на спільне життя. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін не має. Під час шлюбу сторони спільного майна не набули.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та просив суд їх задовольнити, при цьому зазначив, що позивач не потребує строку для примирення та бере на себе витрати зі сплати судового збору. Також представник зазначив, що у нього напередодні відбулась розмова з відповідачем, в якій вона не заперечила проти розірвання шлюбу та в присутності представника позивача написала відповідну заяву на адресу Врадіївського районного суду.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте 15.09.2016р. подала до суду заяву, в якій просить прийняти рішення про розірвання шлюбу без її участі, оскільки не може приїхати до суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2006р. сторони уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Інгульського району у м. Миколаєві Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 680 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.08.2016р.

Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "ОСОБА_3" було змінено на "ОСОБА_3".

Фактично сторони з 2014 року не проживають однією сім'єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту.

Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя ОСОБА_3 і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка.

На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судові витрати залишаються за останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст. 3, 104, 105, 110-112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 21 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Інгульського району у м. Миколаєві Миколаївській області, актовий запис № 680, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до ст. 115 СК України копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Ф.Г. Сокол