Справа № 2/489/851/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що 11.04.2015 р. помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно, зареєстровані належним чином, відсутні. Позивачка вважає, що відсутність реєстрації виникла через необізнаність батька щодо її необхідності.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 11 квітня 2015 року.

Відповідно до заяви, представник позивача просила про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Від представник Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_2 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

11 квітня 2015 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2006 р. ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 заповідав все майно, що належатиме йому на день смерті та на яке він за законом матиме право, з чого воно б не складалось та де б воно не знаходилось, його дочці ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У встановленому законом порядку позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2

Проте відповідно до Постанови нотаріуса від 28.01.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність зареєстрованих у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4.

Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до Свідоцтва про право приватної власності на житло від 24.04.1992 р. квартира АДРЕСА_5 належала ОСОБА_4, дружина померлого, на праві приватної власності. Вказане Свідоцтво зареєстроване в ММБТІ 24.04.1992 р. за №17562.

У встановленому законом порядку ОСОБА_2 оформив свої спадкові права після смерті дружини. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2005 р. вбачається, що ОСОБА_2 отримав у спадок після смерті його дружини ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4.

Разом з тим померлий ОСОБА_2, хоча і прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 у вигляді вищезазначеної квартири, однак право власності на успадковану квартиру за життя не зареєстрував, в звязку з чим позивачка ОСОБА_1 на теперішній час не може реалізувати свої спадкові права на дану квартиру.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2, якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_5, однак не була зареєстрована ним за життя, іншим чином оформити свої спадкові права ОСОБА_1 не має можливості, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1216, 1218,1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_5, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, який помер 11.04.2015 р.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя: