Справа №568/1212/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючого судді: Бірука В.О.

При секретарі: Дмитришин О.С.

За участю представника позивача ОСОБА_1

та представника позивача адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу ДВС Радивилівського РУЮ про усунення перешкод в здійсненні права власності, вселення та виселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що він володіє на праві власності 1/2 частиною житлового будинку і господарських будівель в м.Радивилів, по вул.Садова, 20, що належать йому на підставі Договору довічного утримання від 22.06.2007 року, укладеного між позивачем і його батьком ОСОБА_6. 13.11.2008 року батько позивача помер.

Інша 1/2 частина житлового будинку і господарських споруд належала відповідачу ОСОБА_5, яка пізніше подарувала її своїй дочці відповідачу ОСОБА_4.

Від часу смерті батька відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні власністю, не допускають його до будинку, самовільно користуються цілим будинковолодінням. З метою захисту своїх прав власності позивач змушений був звернутися до Радивилівського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про поділ будинковолодіння і виділення йому в натурі належної 1/2 частини жилого будинку і господарських будівель.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2012 року скасовано рішення Радивилівського районного суду і винесено рішення по суті. Частково задоволено його позов, розділено будинковолодіння в натурі і виділено йому наступні приміщення: коридор 2-1 площею 7,4 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 14 кв.м, кухня 2-3 площею 10,1 кв.м, ванна 2-4 площею 3,6 кв.м, санвузол 2-5 площею 1,2 кв.м, веранда а-1, ганок а-1, погріб ПГ, надвірні будівлі та споруди 0,44 сараю, 0,5 колонки (літ.К), огорожа деревяна (літ.№2), ворота (літ.№3).

Проте відповідачі ухиляються від виконання рішення суду, не допускають його до належної йому частини будинковолодіння, повісили замки на всі вхідні двері та на ворота і не допускають його, державного виконавця на територію будинковолодіння. Державний виконавець притягував відповідача ОСОБА_4 до відповідальності за невиконання судового рішення у виді накладення штрафу. Позивач звернувся з заявою до прокурора району про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ухилення від виконання судового рішення.

Дії відповідачів, якими вони чинять перешкоди позивачу в користуванні його власністю стали підставою звернення з даним позовом до суду. Просить усунути перешкоди в здійсненні його права власності на згадане будинковолодіння, виселити відповідачів з його частини жилого будинку і господарських приміщень, вселити його в належну йому частину житлового будинку і господарських приміщень і надати йому ключі від вхідних дверей житлового будинку і господарської будівлі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Показала, що її син ОСОБА_3 на протязі семи років не має доступу до своєї власності. Відповідачі не допускають позивача на територію будинковолодіння і в житловий будинок та господарські споруди. Відповідачі не допускають державного виконавця на територію будинковолодіння і в будинок для проведення виконавчих дій. Відповідачі також не дозволяють працівникам бюро технічної інвентаризації здійснити обмір належної позивачу частини будинковолодіння для виготовлення технічного паспорта на будинковолодіння. З вини відповідачів будинковолодіння руйнується, наявна тріщина в стіні, там на даний час відключено центральне опалення. Відповідач ОСОБА_4, яка є власником частини будинковолодіння, постійно проживає в м.Одеса і в будинковолодінні буває рідко. Відповідач ОСОБА_5 постійно проживає в будинку, хоча не є власником. Вона користується цілим будинковолодінням і відмовляється допустити позивача на його частину будинковолодіння.

Відповідач ОСОБА_4, яка також є представником відповідача ОСОБА_5 позов не визнала. Показала, що позивачем не були надані жодні належні та допустимі докази, які б свідчили про порушення його права власності на частку у будинковолодінні по вул.Садова, 20 в м.Радивилів.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03.12.2012 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є у спільній частковій власності та виділення частки майна в натурі задоволено частково. Висновок будівельно-технічної експертизи долучено як невідємну частину рішення.

Згідно рішення суду та висновку судово-будівельної експертизи суд зобовязав сторони розробити і погодити проектну документацію на переобладнання житлового будинку та виконання будівельних робіт необхідних для виділення частин в натурі, виготовити технічні умови та проекти по улаштуванню інженерних комунікацій.

ОСОБА_3 ігнорує її пропозицію сплатити частину коштів за виготовлення проектної документації. На момент подання позову ОСОБА_3 не є власником 1/2 частини будинковолодіння, а тому вимога про вселення його в будинок є безпідставною.

Вважає також безпідставними вимоги позивача щодо її виселення з будинку, оскільки вона в даному будинку не проживає і не прописана.

ОСОБА_3 після рішення апеляційного суду Рівненської області жодного разу в м.Радивилів не приїжджав. ОСОБА_1, яка діє за довіреністю від нього не має повноважень виконувати рішення суду та вчиняти певні дії.

Вважає, що пояснення державного виконавця Бречка І.К. і працівників міліції не є належними доказами по справі. В задоволені позову просить відмовити за його безпідставністю та недоведеністю.

Допитаний в судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог державний виконавець Бречко І.К. вважає позовні вимоги підставними.

З показів ОСОБА_7 встановлено, що на даний час в нього на виконанні перебуває виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-252/11, виданого 01.12.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області, про поділ в натурі будинковолодіння в м.Радивилів, вул.Садова, 20. Боржник ОСОБА_4 не виконала рішення суду в частині заміни віконного прорізу і переобладнання окремого входу в належну їй частину будинковолодіння. Виконання інших вимог рішення суду він не може перевірити так як не має доступу до житлового будинку. Фактично в будинку проживає відповідач ОСОБА_5, яка не допускає його в будинок. Немає також можливості зайти у двір будинковолодіння так як ворота замкнені. Ним виносилися постанови про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності у вигляді штрафу за ухилення від виконання судового рішення. Про злісне ухилення ОСОБА_4 від виконання судового рішення він звернувся до прокурора району про внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Для того, щоб виконати згадане рішення апеляційного суду йому необхідно мати доступ в житловий будинок, господарські приміщення і на територію будинковолодіння. Проте відповідачі чинять йому перешкоди в цьому і добровільно не звільняють частину будинковолодіння, яке належить ОСОБА_3.

Заслухавши представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, державного виконавця Бречко І.К., свідків, дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку і господарських споруд в м.Радивилів, вул.Садова, 20. Власником іншої частини будинковолодіння є відповідач ОСОБА_4

Позивач володіє даною 1/2 частиною будинковолодіння за адресою м.Радивилів, вул.Садова, 20 на підставі Договору довічного утримання від 22 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 і посвідченого приватним нотаріусом Радивилівського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстром №2515.(а.с.7-8)

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2012 року згадане будинковолодіння розділено в натурі і позивачу виділено: в житловому будинку приміщення: коридор 2-1 площею 7,4кв.м, кухню 2-3 площею 10,1 кв.м, ванну 2-4 площею 3,6 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 14,0 кв.м, санвузол 2-5 площею 1,2 кв.м, веранду а-1, ганок а1, погріб ПГ; з надвірних будівель та споруд 0,44 сараю, 0,5 колонки/літК/, огорожа деревяна /літN2/, ворота /літ№3/, що складає 52/100 цілого будинковолодіння. Зобовязано сторони (ОСОБА_3 і ОСОБА_4В.) виконати роботи по переобладнанню будинку. Рішення набрало законної сили і є чинним. (а.с.9)/

В судовому засіданні із показів представників позивача встановлено, що фактично цілим будинком користуються відповідачі. Вони перешкоджають позивачу в доступі до його власності, не виконують рішення суду про поділ майна в натурі і чинять перешкоди позивачу виконати роботи по переобладнанню будинку. Відповідачі також не допускають на територію будинковолодіння і в житловий будинок державного виконавця Бречко І.К. для примусового виконання судового рішення.

З акта державного виконавця від 09.09.2015 року відділу ДВС Радивилівського РУЮ ОСОБА_7 встановлено, що відповідачем ОСОБА_4 не виконується рішення суду, вона не допускає ОСОБА_3 у виділену йому частину приміщення, а також не допускає в приміщення державного виконавця (а.с.89).

Аналогічне встановлено з повідомлення про розірвання договору про виконання інвентаризаційних робіт начальника КП «Радивилівське РБТІ» ОСОБА_9 від 31.12.2015 року №671. З даного вбачається, що установа не може виконати договір №87 від 17.03.2015 року, укладений між КП «Радивилівське БТІ» і ОСОБА_1 діючою за дорученням ОСОБА_3, щодо інвентаризаційних робіт по обєкту нерухомого майна будинковолодіння в м.Радивилів, вул.Садова, 20 в звязку з перешкодою працівникам проникнути на його територію (а.с.90).

Із показів відповідача ОСОБА_5, яка допитана в якості свідка встановлено, що ключі від будинку і господарських будівель є тільки у неї.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що будинком по вул.Садова, 20 в м.Радивилів користується ОСОБА_5. Сюди часто приїжджала ОСОБА_1 і весь час сперечається з ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_11 показав, що в райвідділ міліції зверталась ОСОБА_1 з приводу того, що її не пускають в будинок по вул.Садова, 20 в м.Радивилів. Вона була разом зі своїм адвокатом. ОСОБА_5, яка представилась власником будинку ОСОБА_1 на територію будинку не пускала і вони сперечались між собою за закритою брамою.

В судовому засіданні встановлено, що з вини відповідачів порушуються майнові права позивача.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Ст.318 ЦК України зазначає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.

Статтею 391 цього Кодексу передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і тим самим порушують вимоги згаданих норм права.

Порушені права позивача підлягають захисту у заявлений в позові спосіб.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що позивач ОСОБА_3 не є власником 1/2 частини будинковолодіння і не має підстав для виселення не заслуговують на увагу.

Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 в будинку по вул.Садова, 20 в м.Радивилів Рівненської області не проживає і не прописана, то суд вважає що вимога позивача про її виселення із частини будинку, який належить йому задоволенню не підлягає.

Таким чином суд дійшов висновку, що порушене право позивача у здійснені права власності підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні ним права власності шляхом виселення відповідача ОСОБА_5 з належних йому приміщень і вселення його в належну йому частину житлового будинку і господарських приміщень.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.150 ЖК України, ст.319, 321, 373, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу ДВС Радивилівського РУЮ про усунення перешкод в здійсненні права власності, вселення та виселення задовільнити частково.

Усунути перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_3 на належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку і господарські приміщення в м.Радивилів, вул.Садова, 20 Рівненської області.

Виселити ОСОБА_5 з належного ОСОБА_3 на праві власності 1/2 житлового будинку і господарських приміщень за адресою: м.Радивилів, по вул.Садова, 20 Рівненської області, а саме коридор 2-1 площею 7,4 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 14 кв.м, кухня 2-3 площею 10,1 кв.м, ванна 2-4 площею 3,6 кв.м, санвузол 2-5, площею 1,2 кв.м, веранда а-1, ганок а-1, погріб ПГ, надвірні будівлі та споруди 0,44 сараю.

Вселити ОСОБА_3 в належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку і господарські приміщення за адресою м.Радивилів, по вул.Садова, 20 Рівненської області, а саме коридор 2-1 площею 7,4 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 14 кв.м, кухня 2-3 площею 10,1 кв.м, ванна 2-4 площею 3,6 кв.м, санвузол 2-5, площею 1,2 кв.м, веранда а-1, ганок а-1, погріб ПГ, надвірні будівлі та споруди 0,44 сараю.

Надати ОСОБА_3 ключ від вхідних дверей належних йому на праві власності житлового будинку і господарських приміщень за адресою м.Радивилів, по вул.Садова, 20 Рівненської області, та забезпечити йому доступ до його власності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 14.09.2016 року.

Суддя: Бірук В.О.