Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

-головуючого судді Шепетко І.О.,

-при секретарі Терпай С.В.,

-за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивував тим, що він має право за законом прийняти спадщину за померлим рідним братом ОСОБА_3, однак внаслідок описки в документах брата, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право. А також, у звязку з зазначеними розбіжностями у написанні прізвища та по батькові братів, ОСОБА_2 було пропущено строк подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визначити ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ФМ № 172658, виданого Тарновецькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 10.06.2014 року судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 07.06.2014 року, у віці 56 років, про що складено відповідний актовий запис за № 15.

Відповідно до ОСОБА_5 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7 від 22.09.2015 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_6 (за національністю угорець), матірю ОСОБА_7 (за національністю угорка).

ОСОБА_8 про народження Серія ЯЕ № 938324, виданого 30 квітня 1954 року, ОСОБА_2 народився 19.04.1954 року народився в с. Розівка Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 10. Батьком записаний ОСОБА_6 (за національністю угорець), матірю ОСОБА_7 (за національністю угорка).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 зазначив, що він був сусідом ОСОБА_3, підтвердив той факт, що ОСОБА_10 є рідним братом ОСОБА_3.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є братами, оскільки їхніми батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. При цьому, також встановлено, що містяться певні розбіжності в одну літеру у написанні прізвища та по батькові між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Внаслідок зазначеної розбіжності, позивач ОСОБА_2 позбавлений можливості прийняти спадщину за померлим братом ОСОБА_3

Із копії ОСОБА_8 про право на спадщину за законом Серія АЕР № 984149 від 13.05.2002 року, встановлено, що на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_11, померлої 05 жовтня 2001 року є кропом ОСОБА_12 син, що проживає в селі Тарновці, № 90, Ужгородського району. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0121286, виданого Ужгородською райдержадміністрацією 17.07.1998 року, на підставі розпорядження від 12.02.1997 року № 71 члену КСП ім. Горького с. Тарнівці ОСОБА_11, вартістю 8055,00 грн. (вісім тисяч пятдесят пять гривень), розміром 1,85 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 694; грошового вкладу з належними до нього процентами та компенсаційними виплатами, що зберігається у відділенні Ощадбанку № 7286/015 с. Тарновці на рахунку № 3722, належного померлій на підставі ощадної книжки. Оцінка спадкового майна становить вісім тисяч пятдесят пять гривень.

Із копії ОСОБА_8 про право на спадщину за законом Серія ВВЕ № 762265 від 07.07.2004 року, встановлено, що на підставі п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та ст. 529 ЦК України 1963 року, спадкоємцем майна ОСОБА_13, померлого 02 грудня 2003 року є син ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: приватизованої земельної ділянки площею 1,56 га, розташованої на території Тарновецької сільської ради і відведеної померлому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 025320, виданого 11 жовтня 2002 року на підставі рішення Ужгородської райдержадміністрації від 08.08.2002 року та сертифікату ЗК № 0121287, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 679. Оцінка спадкового майна становить 16481,38 грн. (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят одна тисяча тридцять вісім гривень).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю Серія І-ЗК № 025320, вбачається, що він виданий 11.10.2002 року ОСОБА_13, який мешкає в с. Тарнівці вул. Горького, 90, у тому, що на підставі рішення Ужгородської райдержадміністрації від 08.08.2002 року та сертифікату ЗК № 0121287, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,56 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Тарновецької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 679.

Згідно Технічного паспорту на обєкт нерухомого майна, виданого 20.02.2005 року, реєстровий номер 248, власниками будинку за адресою: Ужгородський район, с. Танівці, вул. Горького, № 90, є ОСОБА_11 (частка будинку 1/3 запис викреслено), ОСОБА_13 (частка будинку 1/3 запис викреслено), ОСОБА_3 (частка будинку 1/3 запис доповнено + 2/3).

Згідно довідки Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації з реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна від 06 травня 2005 року, житловий будинок № 90 по вул. Горького в м/с/смт Тарнівці зареєстрований за громадянином ОСОБА_14.

Згідно довідки № 594 від 25.06.2014 року, виданої виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_3 (помер 07.06.2014 року), заповіт в Тарновецькій сільській раді не посвідчував.

Згідно довідки № 595 від 25.06.2014 року, виданої виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в житловому будинку на день смерті ОСОБА_3 (помер 07.06.2014 року) разом з ним не було зареєстрованих та проживаючих осіб.

Що стосується встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, то судом встановлено наступне.

Як зазначено вище, містяться певні розбіжності в одну літеру у написанні прізвища та по батькові між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

З наданих суду відповідачем копій господарських книг за період 1958 2006 роки вбачається, що імя та прізвище ОСОБА_3 записано як «Кропок Олександр Степанович» (зокрема за періоди: 1958-1960 рр., 1980-1982 рр.; 1983-1985 рр., 1987-1990 рр., 1991 р., 1996 р., 2001-2005 рр.), як «Кропог Олександр Степанович» (зокрема за періоди: 1964-1966 рр.; 1967-1969 рр.,1971-1973 рр.) та як «Кропог Олександр Стефанович» (за період 2006 р.).

З копії Обліково-послужної картки (складеної російською мовою) ОСОБА_2 в п. 12 Сімейний стан вказано одружений, родинні звязки: батько «ОСОБА_2 Андр.», ІНФОРМАЦІЯ_3, мати «ОСОБА_2 ОСОБА_5», ІНФОРМАЦІЯ_4, брат «ОСОБА_2 Олексанлр Ст.», ІНФОРМАЦІЯ_5, дружина «ОСОБА_15.», ІНФОРМАЦІЯ_6

Суд, на підставі досліджених доказів, приходить до висновку, що розбіжності у написанні прізвища та по батькові між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в документальних записах виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Таким чином, вважає встановленим, що ОСОБА_3, який помер 07.06.2014 року є рідним братом ОСОБА_2.

Як зазначалось вище, ОСОБА_3 помер 07.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ФМ № 172658, виданого Тарновецькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 10.06.2014 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_16 від 03.03.2016 року вих. № 22/01-16 на запит суду від 15.02.2016 року, згідно відомостей у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_16, спадкова справа за померлим 07.06.2014 року ОСОБА_3 нею не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за померлим нею не видавалось.

Згідно відповіді вих. № 205 від 18.04.2016 року, яка надійшла з Ужгородської районної державної нотаріальної контори на запит суду від 15.04.2016 року, за померлим ОСОБА_3 спадкова справа в Ужгородській районній державній нотаріальній конторі не заведена, що також підтверджується доданою до листа Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43624512 від 18.04.2016 року.

Заявник ОСОБА_2 в поданій позовній заяві зазначає, що після смерті його брата ОСОБА_3 відкрилася спадщина, він є спадкоємцем другої черги і, що інших спадкоємців немає. Разом з тим, зауважує, що звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк він був позбавлений можливості, оскільки існували розбіжності в написанні прізвища та по батькові між ним та братом, що ставило під сумнів існування між ними родинних звязків. Таким чином, вважає вказану обставину поважною, просить суд ухвалити судове рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. При цьому, в ч. 3 цієї ж статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, зясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що надані суду докази узгоджуються між собою та з поясненнями заявника, вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що оскільки розбіжності в написанні прізвища та по батькові між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставили під сумнів існування між ними родинних звязків та перешкоджали звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, суд знаходить можливим визначити позивачеві додатковий строк у три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3.

На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1223,1258, 1262, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 57, 60, 212-215, 223, 234, 256, 259, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07.06.2014 року.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07.06.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_17