У Х В А Л А

16 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2016 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном, та позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», ОСОБА_5 про визнання права власності на торгівельний комплекс, усунення перешкод у користуванні торгівельним комплексом та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року в задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Сапсан-СП» задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ТОВ «Сапсан-СП» задоволено. Визнано виконавчий лист № 737/5117/14-ц від 14 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню з 10 липня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення суду з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема частини 5 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня, 11 липня 2013 року, 23 липня 2015 року, 9 лютого, 11 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції виходив з того, що рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 2 липня 2014 року на підставі якого видано оспорюваний виконавчий лист не існує, а за фактом використання підробленого виконавчого листа порушено кримінальне провадження.

У справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня, 11 липня 2013 року, 23 липня 2015 року, 9 лютого, 11 квітня 2016 року які надані як приклад неоднакового застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суди відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню виходив з того, що рішення судів на підставі яких видано виконавчі листи, не виконані та знаходяться на стадії виконання, а виконавчі листи відповідають вимогам статті 368 ЦПК України.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном, та позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП», ОСОБА_5 про визнання права власності на торгівельний комплекс, усунення перешкод у користуванні торгівельним комплексом та зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук