Справа № 766/9459/16-ц
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

12.09.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Кліментовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

ОСОБА_1 одночасно з позовом звернулася до суду з заявою в якій просить в порядку забезпечення позову до набрання рішенням по справі законної сили накласти арешт на 45/100 частин домоволодіння №9 по провулку Донському в м. Херсоні, які належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.11.1999 року реєстраційний номер 4922 на 24/100 частини та договору дарування від 24.07.2006 року, реєстровий номер 2364 на 21/100 частини, посвідчених приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Заявник посилається на ті обставини, що він має підстави побоюватися, що відповідач може розпорядитися зазначеною частиною домоволодіння та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, встановив, що відомостей, потрібних для забезпечення позову в заяві немає, та не надано жодного доказу в підтвердження викладених в заяві обставин, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.151-153 ЦПК України суд вправі за заявою заінтересованої сторони спору на будь-якій стадії розгляду справи вжити заходи забезпечення позову і, зокрема, забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 154 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами та доцільність вжиття заходів до забезпечення позову підтверджена належними доказами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно. Оскільки, заявником не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення або унеможливить виконання рішення суду у задоволенні заяви необхідно відмовити, що не позбавляє права заявника звернутися до суду з такою заявою в подальшому.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Т.І. Рядча