Справа № 522/9221/16-ц Провадження № 2/522/5706/16
УХВАЛА

01 липня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «АРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАК-Інформ» про захист честі та гідності від неправомірних посягань, спростування недостовірної інформації, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТРК «АРТ», ТОВ «РІАК-Інформ» про захист честі та гідності від неправомірних посягань, спростування недостовірної інформації, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. При цьому, позивач вимагає :

1)зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію щодо :

-існування висновку органу опіки та піклування, яким рекомендовано обмежити його спілкування з сином;

-відомостей, що любов до моря у його сина від рідного дяді, який є моряком;

-відомостей, що його колишня дружина ОСОБА_2 мала власний бізнес;

-відомостей, що він у пориві гніву вибивав двері, щоб побачитись з сином та погрожував синові кажучи і будеш боятися ще більше;

-відомостей про його «відправлення» після розлучення жити у інше місце та про те, що ОСОБА_3 залишився жити в своїй квартирі;

- відомостей про начебто побиття ним охоронця та компаньйона;

- відомостей про начебто побиття ним колишньої дружини ОСОБА_4 та притягнення його кримінальної відповідальності з цього приводу;

-твердження, що його син ОСОБА_3 відмовився спілкуватися з ним після чогось «побаченого» та, що після якихось «цих» подій ОСОБА_3 почав уникати згадувань про нього та зустрічей з ним;

-тверджень, що він є якимось «тираном» у формулюванні «утихомирити тирана»;

-твердження, що він нічого давати не буде своєму синові, як таке що не відповідає дійсності;

-твердження, що найголовнішим та найбажанішим подарунком для його сина є зміна прізвища та по батькові;

-твердження, що його син зробить усе, щоб не бути схожим на нього;

2)спростування провести шляхом підготовки та випуску в ефір сюжету, який буде містити всі вказані спростування та буде транслюватися таким самим чином та в той же час, як і програма «7 Дозор. Ми за тебе» від 14.04.2016 року, з розміщенням на відповідному інтернет-ресурсі 7 каналу 7kanal.com.ua в розділі «7 Дозор» та ресурсі Youtube сторінки 7 каналу.

3)стягнути з відповідачів солідарно в рівних частках матеріальну шкоду, а саме витрати на лікування в сумі 964,45 грн.;

4)стягнути з відповідачів в рівних частках моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що 14.04.2016 року в ефір 7-го каналу вийшла програма «7 Дозор. Ми за тебе», епізод «Как агрессия взрослых сказывается на детях», та цей сюжет також розміщено на інтернет-ресурсі 7 каналу та інформаційному ресурсі Youtube 7 каналу, й в цьому епізоді вказані якісь надумані події та обставини які начебто мали місце, а саме буцім-то він поводить себе таким чином, що навіть його син ОСОБА_5 ображений та соромиться його поведінки і начебто навіть має бажання змінити їх прізвище.

Також позивач вказує, що вказана у програмі інформація та судження є безпідставними, необґрунтованими та такими, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

В судовому засіданні 01 липня 2016 року позивач подав адресоване суду своє письмове клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просить витребувати у відповідачів ефірні листи за квітень 2016 року щодо розміщення в ефірі 7 каналу сюжету «7 Дозор. Как агрессия взрослых сказывается на детях».

Мотивуючи це клопотання позивач зазначає, що він достеменно не може знати скільки разів в ефірі 7 каналу було розміщено сюжет, щодо якого розглядається дана справа, а ця інформація э вкрай важливою для остаточного формулювання позовних вимог щодо способу спростування недостовірної інформації шляхом транслювання таким самим чином та в той же час, як і програма « 7 Дозор. Ми за тебе» від 14.04.2016 року.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_6 заперечувала проти вказаного клопотання позивача, посилаючись на те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що подання доказів, про які йдеться у клопотанні, є неможливим або у позивача є складнощі в поданні цих доказів.

Вирішуючи згадане клопотання позивача, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів, зокрема, є витребування доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

З огляду на наведене та враховуючи пояснення позивача стосовно того, що він зателефонував за офіційним номером телефону безпосередньо автору сюжету «Как агрессия взрослых сказывается на детях», який транслювався 14.04.2016 року в ефірі 7-го каналу, з проханням щодо надання інформації, про яку йдеться у його клопотанні, але у грубій формі отримав відмову у наданні цієї інформації, а також беручи до уваги, що ця інформація має істотне значення для даної справи, тому суд вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 137, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «АРТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАК-Інформ» ефірні листи за квітень 2016 року щодо розміщення в ефірі 7 каналу сюжету «7 Дозор. Как агрессия взрослых сказывается на детях».

Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «АРТ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «РІАК-Інформ» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати суду докази.

Суддя Н.А. Ільченко

01.07.2016