Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3416/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

Бабак А.М.

Осоцький І.І.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні частиною будинку, земельною ділянкою та проходом до будинку,-

ВСТАНОВИЛА :

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні частиною будинку АДРЕСА_1, а також земельною ділянкою, а саме проходом до зазначеної частини будинку, в якому вказав, що на підставі договору купівлі-продажу 1828 від 23.09.09р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 йому належить 1/4 частина зазначеного житлового будинку.

3/4 частини зазначеного будинку належить відповідачам.

До зазначеного будинку веде прохід довжиною 27 метрів і шириною 3 метри 15 см.

В 2010р. відповідачі вирішили приватизувати свою частину земельної ділянки та вони між собою погодили план розділу зазначеної земельної ділянки, згідно якого в користуванні відповідачів була земельна ділянка площею 0,0621 га , а в нього 0,0141 га.

Був також погоджений і розподіл проходу до будинку, згідно якого відповідачам відійшло 2м.40 см. проходу, а йому 0, 75 см. проходу.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.05.10р. затверджено технічну документацію та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0621 га для обслуговування своєї частини будинку та видано державний акт відповідно до плану погодження розділу

В 2014р. відповідачі побудували капітальну огорожу приватизованої земельної ділянки та відгородилися від нього, в тому числі і по проходу до бужинку.

Але, при побудові цієї огорожі була захоплена частина земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні та фактично розмір земельної ділянки, який перебуває у його користуванні на сьогоднішній день складає не 0, 0141 га, а лише 0, 0123 га.

Відповідно до акту перевірки дотримання земельного законодавства, складеному інспекторами Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій обл.. 12.03.15р., встановлений факт звуження проходу до його частини будинку та зменшення загальної площі користування.

Відповідно до вимірів ширини проходів як з боку відповідачів так і з його боку, державними інспекторами встановлено наступне.

Ширина проходу до частини будинку відповідачів вимірювалася 6 разів на протязі всього прохід через рівномірні відрізки.

Ширина проходу до частини будинку відповідачів склала :

2м.47 см. на вході замість 2 м. 40 см.;

2м. 56 см. замість 2 м. 40 см. / перший вимір ширини через 5 м./;

2м. 58 см. замість 2м. 40 см. відповідно до плану розділу;

2м. 76 см. замість 2 м. 40 см. відповідно до плану розподілу;

2м. 78 см. замість 2 м. 40 см. відповідно до плану розподілу.

Таким чином, ширина проходу земельної ділянки відповідачів не відповідає плану розподілу.

Були також проведені заміри ширина проходу до земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні та склали:

77 см. на вході замість 75 відповідно до плану розподілу;

38 см. замість 75 см. відповідно до плану розподілу;

38 см. замість 75 см. відповідно до плану розподілу;

18 см. замість 75 см. відповідно до плану розподілу;

18 см. замість 75 см. відповідно до плану розподілу;

32 см. замість 75 см. відповідно до плану розподілу.

Ті ж данні підтверджуються і гіодезичною з`йомкою.

Позивач вважає, що ширина проходу відповідачів збільшилася за рахунок звуження проходу до його частини будинку , що чинить йому перешкоди у користуванні частиною будинку, частиною земельної ділянки, в саме проходом до своєї частини будинку.

Крім того, вважає, що відповідачі побудували огорожу на його земельній ділянці у зв"язку з чим її розмір зменьшився до 0.0123 га замість 0, 0141 га.

Просив усунути перешкоди у користуванні частиною будинку, земельною ділянкою, а саме проходом до будинку АДРЕСА_1, зобов`язати відповідачів демонтувати огорожу між ділянками та заборонити будувати на чужій території.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що після смерті батьків: в порядку спадкування в приватну власність ОСОБА_5 відійшло 3/4 частині будинку АДРЕСА_1, а 1/4 його частина відійшла в приватну власність ОСОБА_8 (л.д.70). Вони по взаємній домовленості розділили в натурі спадковий будинок та визначили порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого в користуванні ОСОБА_5 переходила земельна ділянка Р1 загальною площею 0,0621 га., а в користуванні ОСОБА_8 земельна ділянка Р2 площею 0,0141 га.

Після вказаного розділу будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_8 продала належну їй 1/4 частину будинку ОСОБА_9, яка була повідомлена про порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, і дала свою згоду на збереження вказаного порядку користування земельнию ділянкою і надалі.

У подальшому ОСОБА_9 за договором купівлі продажу № 1828 від 23.09.2009р. продала належну їй 1/4 частину будинку ОСОБА_4, який також був повідомлений про порядок користування земельною ділянкою між співвласниками.

Новий співвласник будинку ОСОБА_4 6.10.09р. звернувся до начальника Управління земельних ресурсів Запорізької міської ради із заявою про надання згоди на приватизацію частини присадибної ділянки співвласнику АДРЕСА_1 - ОСОБА_5

Після цього була підготовлена технічна документація, затверджено розмір земельної ділянки площею 0,0782 га та встановлено на місцевості зовнішні межі земельної ділянки.

План земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_5 було погоджено з співвласником ОСОБА_4 Згідно з погодженим ними планом розподілу, земельна ділянка загальною площею 0,0762 га передається у спільну часткову власність, а саме земельна ділянка ОСОБА_5 становить 815/1000 частки, що складає 0,0621 га від загальної площі, а земельна ділянка ОСОБА_4 становить 185/1000 частки, що складає 0,0141 га від загальної площі.

Був також погоджений і розподіл проходу до будинку, згідно якого відповідачам відійшло 2м40 см. проходу, а йому 0, 75 см. проходу.

19.05.2010р. Запорізька міська рада прийняла рішення 94 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадян, про передачу громадянам у власність земельних ділянок, в тому числі ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0621 га по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку , що складає 815/1000 частин з 0,762 га площею 0,0621 га згідно з планом.

При цьому, межі його земельної ділянки були відображені на схемі технічного паспорта, складеного на підставі договору із землевпорядником № 4- 528 (л.д.55) і затвердженими у встановленому порядку (л.д.62-64). Після чого вони також були відображені в земельному кадастрі НОМЕР_1 (л.д.15), та був складений акт передачі межевих знаків (л.д.47,48).

В 2012р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду про визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської Ради № 94 від 19.05.2010 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою, визнанні недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, видану ОСОБА_10

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя 2/334/1905/13р. від 17.12.2013р. ОСОБА_4 відмовлено в задоволені зазначеного позову та встановлено, що приватизація зазначеної земельної ділянки проведена відповідно до вимог земельного законодавства.

Після цього, відповідач ОСОБА_5 встановив вхідні ворота, а також огорожу з сітки, яка відокремила частину його земельної ділянки по всій довжині проходу, від земельної ділянки ОСОБА_4

Згідно схеми обстеження земельної ділянки, складеної КП «ГРАДПРОЄКТ» (л.с. 107), ворота і огорожа встановлені відповідачем у відповідності з межовими знаками, встановленими землевпорядником (л.с. 47,48).

Також встановлено, що огорожа, яка відокремлює земельну ділянку позивача ОСОБА_4 від сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_2, належній ОСОБА_11, встановлений не по межі і червоній лінії, а з відступом від них на 0,22; 0,31 і 0,13 м., що привело до зменшення земельної ділянки ОСОБА_4 на 0,0012 га і фактично склала площу 0,0123 га замість 0,0141 га (л.д. 107).

Зазначені обставини підтвердив і експерт у висновку № 232-15 від 28.10.2015 р. при відповіді на перше і третє запитанні (л.с. 153,159-160) зазначивши, що позивач ОСОБА_4 повинен збільшити свою площу з відхиленням у 0,22 на початку,0,31 в середині від існуючої огорожі до межі земельної ділянки АДРЕСА_1 згідно з кадастровим номером НОМЕР_1.

З наданих документів (л.д. 15,41-42,43) також вбачається, що при реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку було встановлено 18 межовнх знаків, а саме :

- межові знаки 1,10 і 9 ліній АБ по межі що відокремлює присадибні ділянки сторін від присадибної ділянки АДРЕСА_4 ;

- межові знаки 1,2 ліній БВ по межі , що відокремлює присадибну ділянку

ОСОБА_12 від присадибної ділянки АДРЕСА_2 ;

- межові знаки 2,3,4 ліній ВГ по червоній лінії, що відокремлює присадибні ділянки сторін від міської території;

- межові знаки 4,5,6,7,8 ліній ГД по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_5 від присадибної ділянки АДРЕСА_1 ;

- межові знаки 8,9 ліній ТА по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_5 від присадибної ділянки АДРЕСА_3;

- межові знаки 10,11,12,13,14,15,16,17,18,3 від лінії АБ до лінії ВГ по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_5 від присадибної ділянки ОСОБА_4

Зазначені межі земельних ділянок були узгоджені з сусідами Актом узгодження меж землекористування (л.д. 14,67,72,86).

При цьому, межові знаки 10,11,12,13,14,15,16,17,18,3 від лінії АБ до лінії ВГ по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_5 від присадибної ділянки ОСОБА_4 були передані відповідачу згідно Акту приймання- передачі (л.д.47,48).

У той же час, протяжність межі по межовим знаках 10,11,12,13,14,15,16,17,18,3 від лінії АБ до лінії ВГ, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_5 від присадибної ділянки ОСОБА_4 згідно Акту приймання передачі межевих знаків склала 61,54 м. / 5,77 + 4,89 + 1,0 + 6,29 + 3,23 + 5,43 + 1,85 + 5,39 + 27,69 = 61,54/.

Згідно схеми обстеження земельної ділянки, складеною КП « ГРАДПРОЄКТ» (л.с. 107) і висновку експертизи (л.д. 153, 159-160) протяжність межі по межовим знаках 10,11,12,13,14,15,16,17,18,3 від лінії АБ до лінії ВГ, що відокремлює земельні ділянки сторін складає 60,4 м. / 4,79+ 4,80 + 1,0 + 6,29 + 3,23 + 5,43 + 1,82 + 5,36 + 27,82 = 60,54/.

При цьому, як випливає з зазначенитх документів, вказана межа проходить точно по межовим знаках, встановлених землевпорядником і переданих відповідачу по Акту прийому передачі межових знаків (л.с.47,48), зменшення ж її протяжності стало можливим внаслідок перенесення межового знаку 1 із сторони присадибної ділянки по АДРЕСА_2, належної ОСОБА_11, у бік присадибної ділянки ОСОБА_4 на 0, 25 м., оскільки раніше від межового знаку 10 до межового знаку 1 лінії АБ була встановлена відстань 10,49 м, а в даний час вона складає тільки 10,24 м /10,49 - 10,24 = 0,25/; а відстань від межового знаку 1 до межового знаку 2 лінії БВ по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_12 від присадибної ділянки АДРЕСА_2, належної ОСОБА_11, складає 52,52 м., тоді як повинно складати 52,61 м., т.б. зменшена на 0,9 м. /52,61 - 52,52 = 0,9/ (л.с. 107).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці обставини призвели до зменшення земельної ділянки ОСОБА_4 ще на 0,0006 га і остаточне зменшення склало 0,0018 га /0,0141- 0,0123 = 0,0018 га/, а для відновлення розміру земельної ділянки ОСОБА_4 до площі 0,0141 га необхідно відновити межові знаки, визначені земельним кадастром за НОМЕР_1 із сторони присадибної ділянки по АДРЕСА_2, належної ОСОБА_11, таким чином, щоб межовий знак 1 від межового знаку 10 ліній АБ знаходився на відстані 10,49м., а відстань від межового знаку 1 до межового знаку 2 лінії БВ по межі, що відокремлює присадибну ділянку ОСОБА_4 від присадибної ділянки АДРЕСА_2, належної ОСОБА_11, складало 52,61м.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України, з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

Доводи апеляції щодо незгоди з висновками експертизи матеріалами справи не підтверджено.

В силу вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Так, за клопотанням ОСОБА_4 ухвалою суду від 12 травня 2015 року по справі було призначено судово-технічну експертизу.

ОСОБА_4 було сплачено за проведення вказаної експертизи.

Підстави для відводу експерта та порядок вирішення заяви осіб, які беруть участь у справі, про відвід експерта передбачені ст. ст. 22- 24 ЦПК України.

Проте позивачем не було ані оспорено висновків експертизи, ані заявлено клопотання щодо призначення додаткової чи повторної експертизи.

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин висновок суду, що відповідач ОСОБА_5 не чинить позивачу перешкод у користуванні частиною житлового будинку, земельною ділянкою, а саме проходом, є правильним, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: