Справа № 466/6572/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

6 вересня 2016року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Шевченківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області про розірвання договору найму (піднайму) квартири та зняття з реєстраційного обліку,-

установив:

22.07.2016року ОСОБА_1-М.А. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати договір найму /піднайму/ квартири №73, розташованої в будинку №12 на вул. Хвильового у м. Львові від 30 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зобов'язати Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації у квартирі №73, розташованої в будинку №12 на вул. Хвильового у м. Львові, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1102,42грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона являється власником квартири №73 в будинку №12 на вул. Хвильового в м. Львові, що підтверджується Договором довічного утримання від 07 серпня 2015 року. В цій квартирі після ремонту вона має намір проживати та будувати власне життя.

Однак в даній квартирі прописаний (зареєстрований), відповідно до довідки форми №2 виданої 09 березня 2016 року ЛКП «Балатон-409», відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як піднаймач (фактично наймач).

Згідно наданих Шевченківським районним відділом ДМС України у Львівській області завірених копій документів, відповідач 30 січня 2013 року уклав типовий договір найма (піднайма) житлового приміщення з попереднім власником цієї квартири ОСОБА_3, терміном на постійно та із заявою звернувся до державної міграційної служби Шевченківського району м. Львова про реєстрацію за вказаною адресою.

Наскільки їй відомо, ОСОБА_2 не збирався проживати в квартирі з ОСОБА_3, яка була його далекою родичкою, оскільки квартира складалася лише з однієї кімнати, а з метою отримати земельну ділянку в межах міста Львова як учасник АТО.

Зареєстрований в квартирі з 1 лютого 2013 року ОСОБА_2 в квартирі не проживав та не проживає і по теперішній час, відповідно комунальні послуги, які нараховуються на нього, не сплачує, а повністю сплачує їх вона.

Оскільки відповідач добровільно не бажає знятись з реєстрації у спірній квартирі, вона змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являється власником квартири №73 в будинку №12 на вул. Хвильового в м. Львові, що підтверджується Договором довічного утримання від 07 серпня 2015 року.

Однак в даній квартирі прописаний (зареєстрований), відповідно до довідки форми №2 виданої 09 березня 2016 року ЛКП «Балатон-409», відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як піднаймач (фактично наймач).

Згідно наданих Шевченківським районним відділом ДМС України у Львівській області завірених копій документів, ОСОБА_2 30 січня 2013 року уклав типовий договір найма (піднайма) житлового приміщення з попереднім власником цієї квартири ОСОБА_3, терміном на постійно та із заявою звернувся до державної міграційної служби Шевченківського району м. Львова про реєстрацію за вказаною адресою.

Як вбачається із ст. 168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

Згідно ст. 170 ЖК України при переході права власності на жилий будинок, (частину будинку, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку. Якщо договір найму укладено без зазначення строку, новий власник будинку (квартири) вправі вимагати його розірвання у випадках і в порядку, передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Зареєстрований в квартирі з 1 лютого 2013 року ОСОБА_2 в квартирі не проживав та не проживає і по теперішній час, відповідно комунальні послуги, які нараховуються на нього, не сплачує.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, і відшкодування заподіяних цим збитків. Відповідно до ч.3 ст. 48 Закону України «Про власність» захист права власності здійснюється судом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Тому суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 60, 169. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 319, 325, 391 ЦК України, ст.ст.168, 170 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір найму /піднайму/ квартири №73, розташованої в будинку №12 на вул. Хвильового у м. Львові від 30 січня 2013року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5