Справа № 192/2024/15-ц
Провадження № 2/192/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання - Первішко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади Ленінського району м. Дніпропетровська в особі Ленінської районної ради у місті Дніпропетровську, треті особи - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, реєстраційна служба Солонянського районного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Абрис» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, територіальної громади Ленінського району м. Дніпропетровська в особі Ленінської районної ради у місті Дніпропетровську, треті особи - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, реєстраційна служба Солонянського районного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Абрис» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а відповідач звернувся з зустрічним позовом про визнання за ним права власності на ? частину зазначеного нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування за правом представлення у зв'язку зі смертю його батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Ухвалою від 30 грудня 2015 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним, об'єднавши їх в одне провадження.

На обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом посилалася на те, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є її матір'ю, якій належить домоволодіння АДРЕСА_1. Після смерті матері відкрилася спадщина на вказане майно, яку вона, як спадкоємець першої черги прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк.

Крім неї, спадщину також прийняв онук померлої - ОСОБА_4 за правом представлення, оскільки його батько - ОСОБА_5 помер та був сином ОСОБА_4

Позивачка посилається на те, що після смерті матері було встановлено, що вона за життя не зареєструвала договір купівлі-продажу нерухомого спадкового майна в БТІ, у зв'язку з чим постановою державного нотаріуса від 05 грудня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання за ним права власності на ? частину спадкового майна після смерті ОСОБА_4

На обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є онуком померлої ОСОБА_4 та відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкує за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто до смерті своєї матері.

Відповідач посилається на те, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв він, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, а також спадщину прийняла його тітка - ОСОБА_1, а постановою державного нотаріуса від 05 грудня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєструвала договір купівлі-продажу нерухомого спадкового майна в БТІ. На підставі зазначеного, ОСОБА_4 просить визнати за ним право власності на ? частину спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1, яка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через свого представника - ОСОБА_6, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07 жовтня 2015 року, в судове засідання 29 березня 2016 року не з'явилася, причини неявки не повідомила, а від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.189).

Відповідач ОСОБА_4, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника ОСОБА_7, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30 грудня 2015 року, в судове засідання 29 березня 2016 року не з'явився, причини неявки не повідомив, а від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.190).

Представник відповідача - територіальної громади Ленінського району м. Дніпропетровська в особі Ленінської районної ради у місті Дніпропетровську, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 29 березня 2016 року не з'явився, причини неявки не повідомив.

Представники третіх осіб - другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції, ТОВ «Абріс», які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 29 березня 2016 року не з'явилися, згідно листів просили здійснювати розгляд справи за відсутності їхніх представників.

Третя особа - ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 29 березня 2016 року не з'явилася, згідно листа просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Ленінським рай бюро ЗАГС м. Дніпропетровська батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.14), а ОСОБА_1 у зв'язку з укладанням шлюбу змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 13 серпня 1977 року (а.с.14).

Також судом під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 уклали між собою шлюб 12 червня 1946 року (а.с.161-162), а розірвали його 07 липня 1987 року (а.с.177-178).

Крім того, судом було встановлено, що крім доньки ОСОБА_1, подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9 мали сина ОСОБА_5 (а.с.192), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.66) та який є батьком ОСОБА_2 (а.с.67).

Також судом було встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.13), а ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.174-175).

Таким чином під час розгляду справи було встановлено, що спадкоємцями померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є позивачка, як їхня донька та відповідач за правом представлення згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, відповідно до якої внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, оскільки його батько був сином померлих (а.с.192) та помер в 2014 році.

Судом встановлено, що позивачка згідно зі ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, оскільки є донькою померлої, прийняла спадщину згідно зі ст. 1269 ЦК України, у зв'язку з чим 07 жовтня 2015 року звернулася до другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.89), де була відкрита спадкова справа №867/2015 (а.с.93,89-105, 118-136).

Також судом було встановлено, що відповідач прийняв спадщину як онук померлої, шляхом подання до другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.130).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - домоволодіння АДРЕСА_1, яке було придбано нею 12 червня 1987 року на підставі договору купівлі-продажу (а.с.6-7), який не було зареєстровано відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР в Новомар?янської сільській раді.

Згідно положень ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 128 ЦК УРСР, яка діяла на момент укладання договору купівлі-продажу, було передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а пунктом 7 договору купівлі-продажу житлового будинку передбачено, що договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у Новомар?янській сільській раді (а.с.7).

Таким чином ОСОБА_4 не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час придбання майна у власність, у зв'язку з чим постановою державного нотаріуса від 05 грудня 2015 року позивачці та відповідачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15,65).

Судом враховується те, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року,Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а тому суд приходить до висновку про те, що спадкове майно належало спадкодавцю ОСОБА_4 та може бути успадковане її спадкоємцями, оскільки відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що спадкодавець ОСОБА_4 укладала договір купівлі-продажу будинку (а.с.6-7), який був нотаріально посвідчений відповідно до вимог ЦК УРСР, набула права власності на житловий будинок, то її спадкоємці мають право на спадкування такого майна та на визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316,317,328,334,346,370,372,373,392,1217-1222,1225,1258,1266,1268,1269,1270,1296-1299 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади Ленінського району м. Дніпропетровська в особі Ленінської районної ради у місті Дніпропетровську, треті особи - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, реєстраційна служба Солонянського районного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Абрис» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м, гаража літ. Б, погреба літ. В, літньої кухні літ. Д, сараю літ. Ж, сараю літ. Л, сараю літ. З, навісу літ. Р, вбиральні літ. Г, споруд №1-4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, територіальної громади Ленінського району м. Дніпропетровська в особі Ленінської районної ради у місті Дніпропетровську, треті особи - друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, реєстраційна служба Солонянського районного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Абрис» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м, гаража літ. Б, погреба літ. В, літньої кухні літ. Д, сараю літ. Ж, сараю літ. Л, сараю літ. З, навісу літ. Р, вбиральні літ. Г, споруд №1-4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 01 квітня 2016 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина