Дата документу 15.09.2016
Справа № 501/2167/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області подання державного виконавця Іллічівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Іллічівського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, у звязку з тим, що у відділі ДВС на примусовому виконанні перебувають судові накази №501/5254/14-ц, що виданий 21.12.2014 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ІТЕ» заборгованості в розмірі 14686,16 грн., та №501/5044/14-ц від 03.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Одесагаз» заборгованості в розмірі 2386,16 грн. Державний виконавець стверджує, що боржник добровільно не виконує вимоги виконавчих документів, борг не сплачує, тим самим ухиляється від виконання покладених зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець відділу ДВС просив розглянути подання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що в Іллічівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області відкриті виконавчі провадження з примусового виконання судових наказів №501/5254/14-ц, що виданий 21.12.2014 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ІТЕ» заборгованості в розмірі 14686,16 грн., та №501/5044/14-ц від 03.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Одесагаз» заборгованості в розмірі 2386,16 грн.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, також, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник, не виконавши зобовязання, може виїхати за межі України тимчасово або на постійне місце проживання.

Крім того, всупереч ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника. Отже, суду не відомо чи отримував боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі викликався він до відділу ДВС, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.209-210, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Іллічівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п′яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя