Справа № 396/56/16-ц
Провадження № 2/396/122/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Чапаєва" Новоукраїнського району Квіровоградської області про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Чапаєва» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою. Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 87 від 29.06.2010 року, земельна ділянка загальною площею 5,08 га з кадастровим номером :02:003:0127, власником якої він є, була передана в оренду відповідачу. Згідно п.8 вказаного договору строк дії договору оренди припинено 15 листопада 2015 року. Оскільки продовжувати дію договору оренди земельної ділянки позивач наміру не мав, то 09.06.2015 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про припинення обробітку його земельної ділянки по закінченню строку дії договору. Договором оренди земельної ділянки за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земель, яка згідно п.10 договору оренди повинна бути сплачена орендодавцю до 31 грудня щорічно, але орендна плата позивачу за 2015 рік сплачена не була. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 орендну плату за 2015 рік в розмірі 4090 грн. 40 коп., а також понесені позивачем судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності посвідченої за місцем проживання позивача, в судовому засіданні 16.03.2016 подав заяву про зміну розміру позовних вимог в частині стягнення орендної плати за 2015 рік у сумі 4499 грн. 79 коп., разом із позивачем ОСОБА_3 просив змінені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні первинні позовні вимоги та змінені не визнала, пояснивши, що заборгованість відсутня, заборгованості по орендній платі немає, тому підстав для стягнення відсутні, навпаки стверджувала, що існує переплата по орендній платі за 2014 рік, подавши розрахунок, відповідно до якого здійснено нарахування орендної плати, згідно грошової оцінки конкретної земельної ділянки, та після відрахування податків, визначено розмір орендної плати та вираховано борг за 2014 рік, про який усно повідомлявся в листопаді 2015 року позивач, а залишок заборгованості було перераховано поштовим переказом 12.11.2015 року, який повернувся по закінченню терміну зберігання. Та у зв'язку із зверненням до суду позивачем повторно направлено 11.02.2016 року 1075 грн., як їх борг по орендній платі за 2015 рік, інформація про отримання позивачем відсутня, але і назад кошти не повернулися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 посвідчив, що питанням стягнення оренди займався він в інтересах сина та кукладав договір із ПП"Злагода", сплачував кошти, всі чеки знаходяться у нього, але відмовляється їх надавати для огляду в суді, стверджуючи, що однією сумою не сплачував 3000 гривень, але вже близько 3000 гривень пішло на оплату представництва в суді.

Суд, заслухавши представників сторін, позивача, свідка, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КР № 034101 від 30.03.2002 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,08 га, кадастровий номер :02:003:0127 яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.7).

Між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ "Чапаєва" укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 87 від 29.06.2010 року. (а.с.8)

Згідно з умовами вказаного договору предмет договору є земельна ділянка площею 5,08 га ріллі, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п.8 цього договору строк його дії закінчується 15 листопада 2015 року, а орендна плата орендарем вноситься в грошовій або натуральній формі (1000 кг пшениці, 500 кг ячменю, 500 кг. кукурузи, 150 кг соняшнику, 50 кг цукру). в розмірі 3 % від грошової оцінки земель, щорічно до 31 грудня (п.10 договору).

Орендну плату за земельну ділянку в натуральній формі орендодавець отримував на в складі та току орендаря.

В п.9,10,11 вказаного договору зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з обов'язковим урахуванням індексу інфляції, визначених законодавством. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати. Орендна плата вноситься до 31 грудня щорічно. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідним актами (а.с.8).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. ст. 21 , 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати.

У постанові № 6-21цс13 від 20 серпня 2013 року Верховний Суд України вказав, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 127 площею 5,08 га, станом на 01.01.2015 року складає 149993 грн. (а.с. 31 ).

Судом встановлено, що на час пред'явлення позову до суду, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по орендній платі за 2015 рік, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно копії поштового повідомлення № 48 поштовий переказ на суму 1074 грн. від 12.11.2015 року було повернуто до ТОВ «Чапаєва» за закінченням терміну зберігання. Одержувачем в повідомленні зазначено ОСОБА_3 (а.с.35 ).

Вказаний документ свідчить про не отримання позивачем надісланої відповідачем суми в розмірі 1074 грн., в рахунок орендної плати за 2015 рік.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів представника відповідача, що це було здійснено перерахування орендної плати за 2015 рік, від отримання якої позивач відмовився, так як пояснив особисто що бажає отримати всю заборгованість а не частину.

Також судом встановлено, що 11.02.2016 року відповідач перерахував повторно позивачу частину орендної плати за 2015 рік поштовим переказом на суму 1075,00 грн.(а.с.55)

Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату.

При перевірці розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати суд з'ясував, що розмір заборгованості складається з наступного. Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 року за №127, яка належить ОСОБА_3 149993 грн. - 3% (орендна плата згідно умов договору) = 4499 грн. 79 коп., але так як договір оренди закінчився 15.11.2015 року, тому підлягає стягнення орендна плата станом на 15.11.2015 року, що становить 44999.19:12 міс.х10.5 міс.=3937.32 грн.

Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. 164, 167, 168 та 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» передбачено, що платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Ставка податку становить 15 % від доходів, які нараховуються платнику за цивільно правовими договорами, також необхідним є сплата 1,5% військового збору. Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Враховуючи викладене, від нарахованої орендної плати за 2015 рік у розмірі 3937.32 коп. необхідно відняти 15 % (розмір податку з доходів), що становить 590.6 грн. 1,5 % військовий збір-59.05 грн.. Таким чином розмір заборгованості по сплаті орендної плати складає 3937.32-590.6-59.05=3287.67 грн.

Суд не бере до уваги поданий представником позивача розрахунок орендної плати, оскільки в ньому допущено помилку, а саме невірно зазначено грошову оцінку земельної ділянки в 2015 році - 149933 грн., замість 149973 грн., що призвело до неправильного обчислення розрахунку заборгованості, а також стягнення за повний рік, так як відповідно до п.8 умов договору, термін договору закінчується 15 листопада 2015 року, що становить 10.5 місяців .

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати за 2015 рік, підлягають задоволенню частково на суму 3287 грн. 67 коп.

Також суд враховує перерахування під час судового розгляду відповідачем, згідно квитанції від 11.02.2016 року 1075.00 грн.(а.с.55), в рахунок орендної плати та які ще позивач не отримав, але і не повернулися на час розгляду справи до підприємства, тому на користь позивача підлягає стягненню заборгрваність по орендній платі , з врахуваням перерахованої суми, а саме 3287.67-1075.00=2212.67 грн.

При цьому в частині стягнення орендної плати в розмірі 2287 грн. 12 коп., яка складається в різниці між заявленою позовною вимогою в розмірі 4499 грн. 79 коп. та задоволеною - 2212 грн.67 коп., необхідно відмовити.

Також суд не може прийняти до уваги, як стверджує представник відповідача заборгованість позивача по орендній платі за 2014 рік за наступних обставин.

Посилання представника відповідача на надмір виплачені в 2014 році кошти позивачу, які слід зараховувати як часткова сплата орендної плати за 2015 рік, суд не визнає як належний доказ, в розумінні ч.2 ст. 58 ЦПК України, оскільки в п. 9 договору оренди між сторонами передбачено, що орендар може в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати. При цьому представник відповідача не довів суду письмовими доказами, що надмір виплачена сума в розмірі 913.24 грн., за погодженням з позивачем була зарахована сторонами як сплата орендної плати за 2014 рік.(а.с. 30 )

Документом, який підтверджує отримання орендодавцем орендної плати є відомість нарахування та виплати орендної плати за землю, що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв, сільськогосподарських підприємств, викладених в листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 року за № 37-27-12/14024.

Належних та допустимих доказів на підтвердження виплати орендної плати позивачу за 2014 рік відповідачем з переплатою та про яку позивачу було б відомо, та яка з ним погоджена а також за 2015 рік у відповідності до умов договору, суду надано не було.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що представники сторін скористалися неналежними доказом, обгрунтовуючи свої доводи та заперечення, та приходить до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог.

У відповідності із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню частина документально підтверджених судових витрат, пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 2212.67х100:4499.79х551.20:100= 271 грн. 04 коп.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2015 року між ПП Юридичне агенство «Злагода» в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги (а.с.11). В доданому до позовної заяви копії акту приймання-передачі виконаних робіт наведено розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (а.с12). Крім того до позову долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 48 від 26 листопада 2015 року про сплату ОСОБА_3 на рахунок ПП ЮА «Злагода» 3000 грн. на підставі угоди про надання правової допомоги від 17.11.2015 року (а.с.15).

Під час судового розгляду до участі в справі в якості представника позивача було допущено ОСОБА_1, який на обгрунтування своїх повноважень посилався на оригінал довіреності, посвідченої за місцем проживання позивача. Оригіналів угоди про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, акту приймання-передачі виконаних робіт ,ще до звернення з позовом до суду, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи приватного підприємства юридичне агенство «Злагода», квитанції до прибуткового касового ордеру № 48 про сплату 3000 грн., справжність якої суд посвідчив,в ході судового розгляду надано не було. Також стороною позивача не надано суду статуту приватного підприємства юридичне агенство «Злагода», на який є посилання в угоді про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, копії диплома спеціаліста з правознавства ОСОБА_1 з присвоєнням йому кваліфікації юриста.

Тому суд вважає за необхідне залишити без задоволення вимоги ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. з тієї підстави, що особа, яка надавала їй правову допомогу ОСОБА_1 не надав суду доказів, що він є фахівцем у галузі права та за законом має право на надання правової допомоги відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 526,530,625,629 ЦК України, ст. 93, 96 ЗК України, ст. ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі»,ст. ст. 56, 88, 213- 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" Новоукраїнського району на користь ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі за 2015 рік в сумі 2212 (дві тисячі двісті дванадцять) гривень 67 копійок.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" Новоукраїнського району на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривня 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог та стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: О. А. Гарбуз