Справа №577/2842/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1485/16 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

06 липня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом який мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 28 березня 2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3200, 00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір. ОСОБА_3 був ознайомлений і погодився з умовами надання кредиту, банком була надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість у сумі 29410 грн. 48 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3211 грн. 83 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 21251 грн. 96 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3070 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1376 грн. 69 коп. Тому просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 29410 грн. 48 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 29410 грн. 48 коп. заборгованість за кредитним договором та 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги відповідач стверджує, що кредитний договір з ПАТ КБ «Приват Банк» не укладав, жодних транзакцій на суму 3200 грн. не проводив. Вважає, що надані банком докази про наявність договору є фіктивними і суд неналежним чином їх дослідив, а розглянувши справу без його участі, позбавив можливості надати аргументовані заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи відповідача, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України з нього підлягає стягненню на користь банку заборгованість за кредитом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3200, 00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п. 1.1.1.50. умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісячно підлягають сплаті клієнтом на протязі строку дії Карти. Цей платіж розраховується як сума Овердрафта і суми щомісячного платежу, який складається із нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної карти розмір і порядок розрахунку щомісячного платежу зазначений у заяві і в «Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування» та визначений у процентному співвідношенні до здійснених операцій з платіжною картою.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.

Згідно п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору від 28 березня 2012 року №б/н, станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість у сумі 29410 грн. 48 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3211 грн. 83 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 21251 грн. 96 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3070 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1376 грн. 69 коп. (а.с.3-4).

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

В порушення вищезазначених вимог апелянт не надав належних та допустимих доказів на спростування загальної суми заборгованості за кредитним договором та про сплату ним суми кредиту та відсотків.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення судом його процесуальних прав і неналежного сповіщення про день та час слухання справи, оскільки з матеріалів цивільної справи вбачається, що судова повістка разом з ухвалою суду про відкриття провадження у цивільній справі була направлена відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання АДРЕСА_1 (а.с.45), але конверт разом із судовою повісткою та ухвалою суду було повернуто поштовим відділенням до суду, у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.48).

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо відсутності будь-яких договірних відносин між ним та позивачем і не укладення з позивачем кредитного договору, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки як підтвердив сам відповідач усі особисті відомості про нього, зазначені в анкеті-заяві є достовірними, зокрема дівоче прізвище матері, номери його телефонів, місце проживання тощо. На анкеті-заяві мається особистий підпис відповідача і він не надав переконливих доказів на підтвердження того, що підпис на

анкеті-заяві від його імені виконаний не ним.

Крім того, з наданої представником позивача апеляційному суду виписки по рахунках вбачається, що відповідач протягом березня 2012 року - травня 2013 року здійснював зняття готівкових коштів з кредитного рахунку, сплачував мінімальні періодичні платежі і лише починаючи з 31.05.2013 року допустив прострочення по місячним платежам (а.с.89-97).

Також на спростування доводів апеляційної скарги щодо фіктивності договору, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, представником позивача була надана копія особистого фото відповідача з кредитною карткою у руці, яке, за поясненням представника позивача, здійснюється працівниками банку при отриманні клієнтом кредитної картки. З даного фото вбачається, що номер картки на ньому повністю співпадає з номером картки зазначеному у витязі з програмного комплексу наданого представником відповідача (а.с.87-88).

Суд апеляційної інстанції роз'яснив відповідачу положення ст.ст.10, 60 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проте відповідач будь-яких доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та на спростування позовних вимог не надавав.

Крім того, колегія суддів зважає та не, що відповідач, наполягаючи на безпідставності доводів позивача про укладення ним з банком кредитного договору, в той же час особисто не звертався з письмовими заявами ні до банку ні до правоохоронних органів з проханням проведення перевірки з цього приводу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -