Справа № 200/2360/16-ц
Провадження № 2/200/2148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 березня 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення місця проживання дитини. Позовні вимоги вона мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу у м. Чернівці з лютого 2011 року по травень 2014 року. Від даних відносин сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідач постійно влаштовував сварки, ображав позивача та її мати, а після народження дитини почав спричиняти тілесні ушкодження, згідно відповідей прокуратури Шевченківського району м. Чернівців №91/2008-2014 від 11.09.2014 року та 06.08.2015 року, в наслідок чого позивач змушена була виїхати на постійне місце проживання до м. Дніпропетровська. У звязку з тим, що відповідач погрожує відібрати у позивача дитину та перевезти до м. Чернівці, тому позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з його матір`ю - ОСОБА_1, посилаючись на те, що малолітній вік дитини обумовлює її особисту прихильність до позивача як матері та яка має стабільний дохід; у позивача є в наявності житло, де створені всі умови для проживання і нормальному розвитку дитини; дитина звикла до місця проживання, облікована у медичній установі за місцем проживання; позивач забезпечує сумлінне виконання батьківських обовязків, належний догляд, виховання та всебічний розвиток малолітньої дитини; відповідач не здатний забезпечити належний догляд за малолітньою дитиною.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, проти винесення рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання були повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засіданні не повідомив, тому суд вважає за можливим розглянути справу за правилами ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, не зявилися, тому відповідно до правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу у м. Чернівці з лютого 2011 року по травень 2014 року. Від цих відносин позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції від 23.04.2013 року серія І-МИ № 182362.

З травня 2014 року подружжя втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, спільне господарство не ведуть, оскільки відповідач постійно влаштовував сварки, ображав позивача та її мати, а після народження дитини почав спричиняти тілесні ушкодження, згідно відповідей прокуратури Шевченківського району м. Чернівців №91/2008-2014 від 11.09.2014 року та 06.08.2015 року, в наслідок чого позивач змушена була виїхати на постійне місце проживання до м. Дніпропетровська.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає з матірю за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.10.2015 року, встановлено, що матір`ю - ОСОБА_1 створено усі належні умови для виховання дитини за місцем проживання, займається вихованням дитини, працює в ПАТ КБ «Приватбанк» з 01.09.2015 року по теперішній час на посаді спеціаліста по проекту «Міні-відділення» ГО (Малий і середній бізнес), загальний прибуток ОСОБА_1 та її матері, з якою вона разом проживає у м. Дніпропетровську, становить 20 000 грн.

Згідно довідок, що знаходяться в матеріалах справи, позивач на наркологічному обліку не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталась, до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Дитина ОСОБА_3, 03.04.2013 року, відповідно медичної довідки ДП МСД №4, облікована у медичній установі за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що у позивача наявне житло, в якому зареєстрована та проживає малолітня дитина разом з позивачем.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучаєма зі своєю матір`ю.

Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх малолітньої дитини при визначенні її місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини.

Враховуючи ту обставину, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до матері, позивач працює, має постійний заробіток, займається вихованням дитини, піклується про неї, позитивно характеризується за місцем проживання, в квартирі де вона проживає разом зі своєю донькою створені усі належні умови для виховання дитини, виняткових обставин, які б давала підстави розлучати малолітню дитину з нею, по справі не встановлено, вік дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити разом з його матір`ю, що буде відповідати інтересам дитини.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити, місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити разом з його матір`ю.

Приймаючи рішення, суд також виходить з того, що при визначенні місця проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 дитина не змінює свого постійного місця проживання, що відповідає її інтересам щодо стабільності адаптації у соціумі, а мати не чинить перешкод у спілкуванні доньки з батьком.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конвенції про права дитини, ч.ч. 1, 3 ст. 157, 160, 161 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його матір`ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва