22-ц/775/703/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції: Мельник І.Г.
Доповідач: Лопатіна М.Ю.
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Лопатіної М.Ю.

суддів: Пономарьової О.М., Зайцевої С.А.,

при секретарі: Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживача послуг з електропостачання та зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Щомісяця вона отримує від відповідача рахунки за спожиту електричну енергії на підставі показників електролічильника, встановленого на сходовій клітині, які, на її думку, є завищеними. Згідно з листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3421-07/4319-09 від 17 лютого 2016 року їй стало відомо, що лічильник активної електроенергії типу СО И446 класу точності 2,5, такий як встановлений для нарахування спожитої електроенергії в її квартирі, відсутній у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки України та мав бути вилучений з експлуатації не пізніше 01 вересня 2012 року. З огляду на те, що приписами чинних Правил користування електричною енергією для населення обов'язки із встановлення, заміни електролічильників покладені на енергопостачальників, вважає, що несвоєчасною заміною приладу обліку були порушені її права. Просила визнати дії відповідача щодо непроведення заміни лічильника незаконними та зобов'язати його здійснити заміну приладу обліку та зробити перерахунок сплачених нею платежів за період з 01 вересня 2012 року по дату ухвалення судового рішення на підставі вимог Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами та приписів п. 33 Правил користування електричною енергією для населення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

При цьому ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги п.п 38, 40 Правил користування електричною енергією для населення, згідно яких на енергопостачальну організацію покладені обов'язки щодо здійснення планової повірки, обслуговування, ремонту і заміни лічильників, які проводяться в терміни встановлені нормативно-технічними документами та договором про користування електроенергією, а також норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який діяв на час виникнення правовідносин, у відповідності до п.2 ст. 11 якого лічильники в якості розрахункових дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли державну метрологічну атестацію або повірку. Свідченням того, що лічильник пройшов повірку та обліковує електричну енергію з відповідною точністю є наявність на лічильнику пломби з відбутком тавра держповірителя. Періодичність повірки для однофазних індукційних лічильників встановлена в 8 років, електронних 6-16 років. З урахуванням наведеного, вважає, що працівники відповідача на виконання вимог Правил користування електричною енергією для населення зобов'язані були самостійно замінити її лічильник, останній з яких повинен бути вилучений з експлуатації не пізніше 01 вересня 2012 року, що підтверджується листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17 лютого 2016 року № 3421-07/4319-09, доданий нею до матеріалів справи.

Крім того, послалась на те, що суд першої інстанції зробив необґрунтовані висновки про те, що після 2008 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» проводилась планова заміна електролічильників, проте, її чоловік в помешкання представників відповідача не допустив, а також про те, що на лист відповідача про надання доступу до її квартири для заміни лічильника вона не відреагувала, оскільки її помешкання було відключено від електропостачання.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представники відповідача Чмірьова Л.С. та Кабанова Л.О., діючи за довіреностями, в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 жовтня 2012 року №48285 Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, належить на праві приватної сумісної власності позивачу по справі та членам її сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних частках (а.с.5).

Позивач та члени її сім'ї за вищевказаною адресою користуються електричною енергією, яку надає ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», на ім'я позивача оформлено особовий рахунок НОМЕР_1. Електрична енергія, що споживається у квартирі позивача обліковується електролічильником СО-И446 № 295344. Оплата спожитої електроенергії здійснюється на підставі показників електролічильника шляхом самостійного знімання його показників позивачем та занесенням їх в платіжні квитанції (а.с.9-20).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що бездіяльність відповідача з нездійснення заміні її лічильника порушує її права споживача, оскільки облік електроенергії, яку вона споживає відбувається на підставі показань лічильника, який повинен бути вилучений з експлуатації, що підтверджується листом від 17 лютого 2016 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, який надійшов на її звернення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела те, що діями відповідача були порушені її права, оскільки ОСОБА_1 до відповідача не зверталась з заявами призвести заміну лічильника, акт- претензію сторони за ініціативою позивача не складали. Крім того, місцевий суд врахував, що раніш при плановій заміні лічильників в будинку позивача чоловік ОСОБА_1 відмовився від здійснення заміни засобу обліку, а в процесі розгляду позивач не виявила бажання узгодити день заміни в неї лічильника та не відреагувала на лист відповідача, що позбавило останнього без згоди та присутності ОСОБА_1 здійснити заміну лічильника.

Такі висновки суду ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставин справи.

Так, правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН), Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики.

Абзацом 8 п. 38 ПКЕЕН та абзацом 8 п. 13 Типового договору на енергопостачальника покладено обов'язок з проведення планової повірки, ремонту і заміни приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором.

Згідно з пунктом 2 статті 11 Закону Україну "Про метрологію та метрологічну діяльність"( що діяв на дату виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

У відповідності до п. 49 ПКЕЕН, п. 25 Типового договору, у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника у встановлений термін споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три споживачі, або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування.

Акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій (абз. 1 п. 26 Типового Договору, п. 50 ПКЕЕН).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що загальним завданням цивільного судового провадження є розгляд та вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів осіб.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з заявами про заміну лічильника до відповідача не зверталась, акт-претензія між сторонами не складалась, відповідач не відмовляв позивачу в заміні засобу обліку, а в ході розгляду справи навіть пропонував для цього узгодити день та час, на що остання не відреагувала. Більш того, позивач підтвердила також і в апеляційному суді те, що в 2008 році при плановій заміні лічильників в їх будинку її чоловік не погодився на заміну засобу обліку.

Таким чином, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що права позивача діями відповідача щодо непроведення заміни засобу обліку порушені не були, а тому підстави для задоволення її позову в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання його вчинити певні дії відсутні.

Також місцевий суд правильно виходив з того, що оскільки позивачем не надано доказів про неправильність нарахувань за спожиту нею електроенергію, у ОСОБА_1 відбувалося облікове споживання електричної енергії, а не без засобу обліку з дозволу енергопостачальника, нарахування за яку здійснюється у відповідності до п. 33 ПКЕЕН та до розділу 4 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, немає підстав для задоволення позову і в частині спонукання відповідача здійснити перерахунок платежів за електроенергію.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанцій без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: