Справа № 138/1919/15-ц Провадження № 22-ц/772/2116/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 25Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Рибчинського В.П., Марчук В.С.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Могилів - Подільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Ренесанс Життя", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ПАТ "Платинум Банк", про стягнення страхової суми , -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивованим тим, що 14 жовтня 2013 року між нею та ПАТ «Платинум Банк» та ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір із страхуванням життя позичальника. За договором позивач отримала кредит в розмірі 15930,00 грн., а 04.09.2014 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, в звязку з чим вона втратила працездатність. Позивач звернулась до страховика та повідомила про страховий випадок, але страхова сума виплачена не була. Позивач не відмовляється від того, що перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. 05.08.2013 сталась ДТП, учасниками якої були житель РФ ОСОБА_3, чоловік позивача та позивач. В результаті ДТП позивач отримала тілесні ушкодження. Після ДТП серйозних ушкоджень лікарі не виявили, але з часом стан здоровя її різко погіршився і позивачу було встановлено діагноз: М16.0 ОЛ лівого колінного суглобу 111 ст. з вальгусною деформацією та вираженим больовим синдромом. Значно порушена функція ходи. Дана хвороба є наслідком ДТП і ніякого відношення до попередніх захворювань не має. Непрацездатною позивач стала саме внаслідок ДТП. Позивач просила суд позов задоволити, стягнути з відповідача на її користь страхову суму в розмірі 15930,00 грн.

Рішенням Могилів - Подільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, як таке, що поставновлене з порушенням норм матеріального права і ухвалити нове, яким задоволити її позов.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права.

Обгрунтованим визнається рішення, коли висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені судом факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2013 між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк», ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №4091/2051CLAPT (а.с.6).

Відповідно до п. 3.3. Договору страхування Позивачем було призначено єдиним вигодо набувачем за Договором страхування ПАТ «Платинум Банк» (далі - Банк).

На підставі оглядів 05.08.2014 та 04.09.2014 позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності. Дана обставина підтверджується випискою №004078 (а.с.8).

15 вересня 2014 року ОСОБА_2 подала заяву на отримання страхової виплати (а.с.27).

Відповідачем також надано заяву Банку на отримання страхової виплати №60-02/24885 від 16.09.2014, і як зазначено в запереченнях на позов саме на підставі цієї заяви відповідачем було розпочато розгляд страхового випадку (а.с. 27). Страхувальник провів перевірку страхового випадку та встановив, що ОСОБА_2 неодноразово перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в період з 01.01.2011 по 04.09.2014. На підтвердження даної обставини відповідач надав суду листа КУ «Могилів-Подільського РМЦ ПМСД» від 09.10.2014 від 1532/01-22 (а.с.31-33).

У листі Могилів-Подільського районного центру первинної медико-санітарної допомоги №1532/01-22 від 09.10.2014 зазначається, що ОСОБА_2 з 2004 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ІХС. Стенокардія стабільна І функціональний клас СН І. Гіпертонічна хвороба І ст. Ожиріння III ст. З 2006 року вона перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний калькульозний холецистит. З 2012 року вона перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта.

Також, у вказаному листі зазначено, що позивач з 01.01.2011 по 04.09.2014 неодноразово лікувалась амбулаторно та стаціонарно, зокрема, з 04.10.2011 по 18.10.2011 перебувала у денному стаціонарі в Кукавській амбулаторії ЗПСМ з діагнозом: ІХС. Стенокардія стабільна II ф. кл. СН І. Гіпертонічна хвороба II ст. Гіпертензивне серце. Хронічний калькульозний холецистит в стадії нестійкої ремісії. Ожиріння III ст.; 28.08.2012 по 05.09.2012 у денному стаціонарі в Кукавській амбулаторії ЗПСМ з діагнозом: ІХС. Стенокардія стабільна II ф. кл. СН ОСОБА_4 кардіосклероз з перехідною екстрасистолією СН II А ст. Гіпертонічна хвороба II ст.. Гіпертензивне серце. Хронічний калькульозний холецистит. Остеохондроз поперекового відділу хребта з корінцевим синдромом. Ожиріння III ст.; з 27.11.2012 по 05.12.2012 лікування у денному стаціонарі Кукавської амбулаторії ЗПСМ з діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія II ф. кл. ОСОБА_4 кардіосклероз з перехідною екстрасистолією. СН II А ст.. Гіпертонічна хвороба II ст. високий ризик. Ожиріння аліхментарне III ст.. Калькульозний холецистит в ст.. неповної ремісії. Остеохондроз поперекового відділу хребта з корінцевим синдромом; з 10.10.2013 по 21.10.2013 лікування в Кукавській амбулаторії ЗПСМ з діагнозом: ІХС. Стабільна стенокардія II ф. кл. ОСОБА_4 кардіосклероз СН II А ст. Гіпертонічна хвороба II ст. 2 ст. дуже високий ризик. Ожиріння III ст. Хронічний калькульозний холецистит в ст. неповної ремісії.

22.10.2014 ПрАТ «Ренесанс Життя» направило лист до ПАТ «Платинум Банк», відповідно до якого, за результатами розслідування обставин настання страхового випадку було відмовлено у здійсненні страхової виплати на підставі п.3 ст.26 Закону України "Про страхування", а саме - подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування є підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати (а.с.34).

Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України "Про страхування"). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України "Про страхування", і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

ПАТ «Платинум Банк» є третьою особою в межах провадження по даній справі, однак самостійних вимог дана особа не предявила. Також, вигодо набувач та сторони спору не повідомили суду про наявність обставин, які б перешкоджали позивачу предявити даний позов.

Відповідно до відповіді ПрАТ «Ренесанс Життя» від 20.11.2014 №5/20364, ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті страхової суми, згідно п.3 ст.26 ЗУ «Про страхування» (а.с.7), через надання позивачем неправдивої інформації про стан здоров»я на момент укладення вказаного вище договору (а.с.24,25,25а).

Згідно інформації з Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, (лист №307/03-02/02 від 13.04.2016) причиною встановлення позивачу другої групи інвалідності стало загальне захворювання з приводу діагнозу: Деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу ІІІ ст. з вальгусною деформацією та вираженим больовим синдромом, значною контрактурою лівого колінного суглобу. Функція ходи значно порушена. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІІ ступ., ризик 3, гіпертезивне серце (ГЛШ). ІХС. Стабільна стенокардія напруги ІІІ ф.кл. ОСОБА_4 міокардіосклероз. СН ІІ А ст. Аліментарно-конституційне ожиріння ІІІ ст. (а.с.130). Наявність даних хвороб також підтверджується наявними в справі медичними документами.

Такі матеріали підтверджують той факт, що позивач при отриманні кредиту та укладенні договору страхування надала неправдиву інформацію про предмет страхування, а саме своє здоровя хвороби які у неї були до укладення договору страхування стали, крім іншого, підставою для надання їй 2-ой групи інвалідності.

Позивачка ОСОБА_2, сама зазначає у своїй позовній заяві, що отримала тілесні ушкодження в результаті ДТП, яке сталось 05.08.2013, тобто до укладення 14.10.2013 року кредитного договору зі страхування життя, однак страховика про зазначену подію не повідомила.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.6.5. Договору страхування, позивач зазначила, що за період протягом двох років до моменту укладення Договору страхування вона не зверталась за медичною допомогою та лікуванням у звязку із захворюваннями серцево-судинної системи та їй не надавалась медична допомога за цими захворюваннями, також позивач вказала, що на момент укладення договору страхування вона не мала будь-яких скарг та нарікань на стан свого здоровя, не знаходилась на медичному лікуванні та не знаходилась на медичному обліку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.989 ЦК України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Аналогічні правила встановлені ч.2 ст.21 Закону України «Про страхування».

Згідно п.3 ч.1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Аналогічні правила встановлені в п.3 ч.1 ст.26 ЗУ «Про страхування».

Відповідно до Правил добровільного страхування життя ПрАТ «Ренесанс Життя», а саме:

п.4.3.8 не вважаються страховими випадками будь-які події, передбачені умовами договору страхування, і страховик звільняється від страхової виплати, якщо зазначені події були прямо або опосередковано спричинені або відбулись внаслідок, зокрема, лікування захворювань чи наслідків нещасних випадків, що мали місце до початку чи після закінчення дії договору страхування, про які страховика не було повідомлено;

п.6.10 страховик має право відмовитись від укладення договору страхування у випадку, якщо особа, яка приймається на страхування, страждає на захворювання, що загрожує її життю та здоровю.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо (згідно ст.60 ЦПК України), а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі,суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову, так як позивачка не довела своїх позовних вимог.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Могилів - Подільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: