З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
04 квітня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого Василенка В.В.
при секретарі Костроміній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17 липня 2015 року, близько 18-30 год., на 6-му км. Смілянського шосе ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ауді А-6» державний номерний знак НН 10-52, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок чого автомобіль НОМЕР_2 під його керуванням, та автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, що стояли попереду. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ауді А-6» державний номерний знак НН 10-52 , що належить відповідачу, застрахована не була.
31 жовтня 2015 року постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, визначених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
В результаті ДТП, належний йому автомобіль ЗАЗ-110308 зазнав механічні пошкодження, і відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 628 від 10.12.2015 року, проведеного експертом ОСОБА_5М, розмір матеріальних збитків заподіяних в результаті пошкодження в ДТП 17.07.2015 року автомобіля НОМЕР_4 складає 8102, 83 грн.
Вказує, що внаслідок ДТП він переніс шок, був порушений його нормальний життєвий ритм. Йому довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності, оскільки він є інвалідом третьої групи. У звязку з неможливістю використання автомобіля за призначенням, вимушений був відкласти багато справ, а від деяких, взагалі відмовитися. Все це призвело до виникнення у нього пригніченого стану, почав нервово ставитися до оточення, що викликало і викликає моральні страждання та переживання. Це порушило нормальні життєві звязки. При визначенні розміру моральної шкоди, він враховує факт нанесення матеріальної шкоди, відсутністю дій з боку відповідача по добровільному відшкодуванню, характер моральних страждань - роздратованість, втрата душевної рівноваги та впевненості в майбутньому, погіршення відносин з оточуючими. Враховуючи, що добрі стосунки з оточуючими, душевна рівновага, впевненість в майбутньому не є товаром і тому не мають загально відомого грошового виміру, при визначенні суми відшкодування моральної шкоди він виходить з власних, субєктивних оцінок вищезазначених цінностей. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 5000 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 8102, 83 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в котрій просив справу розглядати без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної чи юридичної особи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду вважаючи, що відповідач ОСОБА_2 не відшкодовує в добровільному порядку завдану матеріальну шкоду джерелом підвищеної небезпеки, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту.
Судом встановлено, що 17 липня 2015 року, близько 18-30 год., на 6-му км. Смілянського шосе відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ауді А-6» державний номерний знак НН 10-52, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок чого автомобіль НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, що стояли попереду. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адмінстративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої врегульовані ст. 1192 ЦК України і їх розмір визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно висновку за результатами судової автотоварознавчої експертизи № 628 від 10.12.2015 року проведеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5М, розмір матеріальних збитків заподіяних ОСОБА_1 в результаті пошкодження в ДТП 17.07.2015 року автомобіля НОМЕР_4 складає 8102, 83 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Позивачем ОСОБА_1 доведено, те що йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у звязку із відсутністю дій з боку відповідача ОСОБА_2 по добровільному відшкодуванню завданої шкоди.
Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках, час та зусилля необхідні для їх відновлення, приймаючи до уваги те, що відповідач є інвалід третьої групи та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу ОСОБА_1 слід визначити в сумі 5000 грн.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригодипідлягає до задоволення.
Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551, 20 грн., від сплати якого був звільнений позивач ОСОБА_1 при подачі позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Постановою пленуму ВССУ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у сумі 8102 грн. 83 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6