н/п 2/490/1215/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В., при секретарі - Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, третя особа ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ЦВ ДВС Миколаївського міського управління юстиції, вказуючи, що постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 37464572 щодо виконання виконавчого листа від 18.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 100674,33 грн.. В ході виконавчого провадження, постановою державного виконавця від 18.04.2013 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. 17 квітня 2014 року виконавчий документ був повернутий банку на підставі п.2 ч.1 ст. 4.7 ЗУ. "Про виконавче провадження". Однак, не знято арешт та заборону його відчуження на майно позивача.

В серпні 2014 року помер ОСОБА_2, спадкоємицею останнього є його дружина ОСОБА_1, яка має намір оформити свої права спадкоємиці та за рахунок коштів одержаних від продажу успадкованого майна погасити АТ «УкрСиббанк» залишок кредитної заборгованості. На підставі викладеного, позивач просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність заперечення проти позовної заяви. В обгрунутвання заперечення, відповідач вказав, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 18.04.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження належним чином зареєстровані та напрвлені сторонам виконавчого провадження. Також, відповідач вказав, що примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів та державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєвчасно і в повному обсязі, тому відповідач просить в позові відмовити. Третя особа в судове засідання не зявилася надала до суду заяву про розляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про можливість розгляду питання про звільнення спірного майна з-під арешту за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_2 був укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту на суму 120 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання, було укладено договір іпотеки між банком та ОСОБА_2, від 19.10.2007 року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира № 21, що розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Фалєєвська 22. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 та зареєстрований за реєстровим № 1135 /а.с.5-8/. 26 грудня 2012 року Центральним районним судом м.Миколаєва було постановлено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.10.2007 року у розмірі 100674,33 грн. /а.с.9-10/. 11 квітня 2013 року державним виконавцем ЦВДВС ММУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного рішення суду/а.с.11/, та постановою державного виконаця від 18 квітня 2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 /а.с.12/. 17 квітня 2014 року постановою державного виконавця, повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" /а.с.13/. 01 серпня 2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ФП № 204128 /а.с.14/. Відповідно до заповіту від 31.07.2014 року ОСОБА_2 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не скадалось, на день його смерті ОСОБА_1 /а.с.30/. 22 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с.27/.

05 лютого 2015 року ПАТ "Укрсиббанк" звернулося до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із претензією кредитора, де зазначено, що станом на 01.08.2014 року за ОСОБА_2 обліковується заборгованість в сумі 16426,38 дол.США за кредитним договором № 0, який був укладений 19.10.2007 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_2 /а.с.36/. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.30 ЗУ "Про іпотеку", передбачено право банка - іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання боржником. А існуючий арешт майна боржника перешкоджає банку реалізувати свої права.

Накладений арешт на майно боржника ОСОБА_2 перешкоджає банку скористатися переважним правом задовольнити свої вимоги по погашенню залишку кредитної заборгованості спадкоємцем померлого позичальника ОСОБА_2 його спадкоємицею ОСОБА_1.

Згідно п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосуванням судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

АТ "Укрсиббанк" має першочергове право отримати задоволення своїх вимог по кредитному договору померлого позичальника ОСОБА_2 за рахунок продажу майна померлого його спадкоємцем ОСОБА_1 За таких обставин, суд вважає позовну заяву про зняття арешту такою, що підлягає задоволенню. Оскільки у позовні заяві позивач не просить про стягнення із відповідача судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача. Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.1218 ЦК України, ст.30 ЗУ "Про іпотеку"суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, третя особа ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого і рухомого майна, належного ОСОБА_2 на праві власності, накладений 18.04.2013 року в рамках виконавчого провадження ВП №37464572.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя О.В. Мамаєва