Дата документу 04.04.2016
Справа № 320/316/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовській О.М.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності деяких положень кредитного договору, за участю третьої особи відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року позов ОСОБА_2, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності деяких положень кредитного договору, за участю третьої особи відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області задоволено повністю. Встановлено нікчемність з моменту укладення кредитного договору № R0B від 20 лютого 2013 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 пункту 3.7 договору щодо обов'язку позичальника сплачувати щомісячно комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту, пунктів 1.1, 5.3.1 договору - в частині обов'язку позичальника сплатити комісійну винагороду. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (місцезнаходження: 01004, м. Київ, бул. ОСОБА_5/вул. Пушкінська, 8/26, ідентифікаційний код 14359319) на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят один) гривень 20 копійок.

15 березня 2016 року відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення від 18 лютого 2016 року по зазначеній справі, посилаючись на те, що про наявність даної справи та про судові засідання йому відомо не було, а стало відомо лише 09 березня 2016 року під час розгляду іншої справи. Крім того, судом не було взяті до уваги докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, зазначив, що Закон України «Про захист прав споживачів» на дані правовідносини не поширюються, оскільки даний Закон застосовується у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові проценти, ставки, валютні знижки тощо, як передують укладенню договору. При цьому, між сторонами був підписаний спірний договір, сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, та їх волевиявлення було вільним і відповідала їхній внутрішній волі, позивач не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до кредитного договору «Загальна вартість кредиту» та «графік погашення кредиту», які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування». Позивач також був повністю ознайомлений з умовами кредитування, кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Також зазначив, що умовами кредитного договору, як комісія за управлінням кредитом, визначені дії банку, які є послугами в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 1 та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та не є такими, що здійснюються банком на власну користь, та стягнення комісії банку є процедура, яка не суперечить чинному законодавству і є характерною для відносин банківського кредиту.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив відмовив у задоволенні заяви. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що заочне рішення суду було ухвалене з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства, матеріали справи містять докази про отримання уповноваженим представником як ухвали про відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, так і судового виклику. А також відповідачем не зазначено доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та є підставою для скасування заочного рішення суду.

В судове засідання представник заінтересованої особи - відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області не зявилась, від неї в матеріалах справи міститься заява про розгляд заяви за її відсутності.

Вислухавши доводи заяви, пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає за наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою; 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи доводи, наведені на обґрунтування заяви в якості підстав для скасування заочного рішення, суд виходить з наступного:

Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено, що про перебування вищевказаної цивільної справи в провадженні суді та про призначення її до розгляду ОСОБА_4 акціонерне товариство «ВТБ Банк» було повідомлено та на адресу суду повернулись поштові повідомлення з відміткою уповноважених осіб установи банку про їх отримання /а.с.14,21/.

Крім того, іншою підставою для скасування заочного рішення, відповідно до ст. 232 ЦПК України є зазначення доказів, на які посилається заявник, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, ОСОБА_4 акціонерним товариством «ВТБ Банк» в заяві про скасування заочного рішення не було зазначено жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, крім того посилання заявника на те, що на спірні правовідносини не поширюються Закон України «Про захист прав споживачів» спростовується приписами рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 визначено, що положення пп. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем (банком) та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, про що зазначено в рішенні, яке переглядається.

Таким чином, для задоволення заяви про скасування заочного рішення суд не вбачає достатніх підстав, передбачених законодавством, які б підтверджувалися належними, достатніми та допустимими доказами у справі, тому суд вважає необхідним заяву про скасування заочного рішення суду залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 224-232 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про захист прав споживачів, встановлення нікчемності деяких положень кредитного договору, за участю третьої особи відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 320/316/16-ц від 18 лютого 2016 року можливо оскаржити до апеляційного суду Запорізької області в загальному порядку.

Суддя: Н.В.Кучеренко