Провадження № 2/219/694/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при секретарі Азямові Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 443682,28 грн. за кредитним договором № Е2-16-08 від 22.07.2008 року, а також судові витрати у розмірі 6655,23 грн., посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1 22.07.2008 року уклади кредитний договір № Е2-16-08, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 100 000,00 грн. на термін до 22.07.2013 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші ні витрати згідно кредитного договору.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, яка в порядку ч. 9 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засіданні не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних (постановляє заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України -якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що згідно кредитної угоди № Е2-16-08 від 22.08.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит в сумі 100 000,00 грн. на строк до 22.07.2013 року на закупку товарів.
Відповідно до п. 2.2 кредитної угоди № Е2-16-08 від 22.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 зобовязалась сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цієї угоди, а також п.п. 4.1, 4.3,, 4.4 договорів про видачу траншів, які є невідємною частиною даної угоди, а також здійснювати погашення кредитів, відсотків і винагороди в порядку і терміни згідно графіків погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складаються з кожним договором про видачу Траншу окремо і є невідємною частиною кожного договору про видачу траншу.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 6.1 кредитної угоди № Е2-16-08 від 22.08.2008 року при порушенні позичальником якого - небудь із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні.
За таких обставин, суд вважає необхідним, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитною угодою № Е2-16-08 від 22.08.2008 року в сумі 422 316,46 грн.
Відповідно до п.6.6 кредитної угоди № Е2-16-08 від 22.08.2008 року, при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобовязань, передбачених даною Угодою, більш ніж на 120 днів, у звязку з чим, банк буде змушений звернутись до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.
У постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України - висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Оскільки за порушення кредитного зобовязання стягнута пеня за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування коштами, яка є неустойкою, за одне й те саме порушення зобовязання немає.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 6334,75 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Є.Дубовик