Справа № 643/1549/16-ц
Провадження № 2/643/2443/16
18.05.2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., секретаря Супрун Т.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за сплату аліментів, -
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.09.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку у розмірі 128170.16 грн. за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2012 року по 02 липня 2015 року.

Позивач просить стягнути пеню, що нарахована на заборгованість за період з 01.07.2015 року по 31.01.2016 року у розмірі 62427.17 грн.

У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2000 року з ОСОБА_2 користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 06.12.2000 р., але не більше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до повноліття дитини (а.с.7). На підставі вказаної постанови суду виданий виконавчий лист № 2-412/2000 (а.с.8).

Частиною 4 ст.195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Розмір заборгованості по аліментам, який визначено державним виконавцем, позивачка не оспорювала.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по аліментам, на яку позивач просить нарахувати пеню виникла з 14.07.2015 року по 01.08.2015 року заборгованість по аліментам станом на 01.02.2016 року становить 32684.21 грн. (а.с.10).

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 14.07.2015 року складеного державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ, здійснення відрахування аліментів з пенсії боржника ОСОБА_2, припинилось 01.09.2012 року. Враховуючи, що боржник не надав довідку з місця праці, центру зайнятості, заборгованість нараховується згідно даних Харківського обласного управління статистики про розмір середньомісячної заробітної плати по Харківської області та складає станом на 14.07.2015 року за період з 01.09.2012 року по 14.07.2015 року 26712.85 грн. (а.с.9).

Із розрахунку пені вбачається, що нараховано суму у розмірі 5797,71 грн. за період з 01.07.2015 року по 01.02.2016 року за 645 днів (а.с.11).

Судом встановлено, що розрахунок здійснений не вірно, оскільки з 01.07.2015 року по 01.02.206 року період становить 215 днів, а не 645 днів.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.09.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто неустойку у розмірі 128170.16 грн. за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2012 року по 01.07.2015 року (а.с.12-15).

Враховуючи, що позивач просить стягнути пеню станом по 31.01.2016 року включно і в судовому засіданні встановлено, що заборгованість по аліментам станом на цю дату не погашена суд вважає, що розмір пені за період заборгованості по аліментам з 01 липня 2015 року по 31 січня 2016 року становить:

- за липень 2015 р. (860.96 х 1%) х 31 днів (з 01.07.2015 до 31.08.2015) = 266.90 грн.;

- за серпень 2015 р. (914.00 х 1%) х 31 день ( з 01.08.2015 до 01.09.2015) = 283.34 грн.;

- за вересень 2015 р. (914.00 х 1%) х 30 днів ( з 01.09.2015 до 01.10.2015) = 274.20 грн.;

- за жовтень 2015 р. (914.00 х 1%) х 31 день ( з 01.10.2015 до 01.11.2015) = 283.34 грн.;

- за листопад 2015 р. (914.00 х 1%) х 30 днів ( з 01.11.2015 до 01.12.2015) = 274.20 грн.;

- за грудень 2015 р. (914.00 х 1%) х 31 день ( з 01.12.2015 до 01.01.2016) = 283.34 грн.;

- за січень 2016 р. (914.00 х 1%) х 31 день ( з 01.01.2016 по 31.01.2016) = 283.34 грн., що загалом становить суму у розмірі 1948.66 грн. за 215 днів.

В інших вимогах позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВССУ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах визначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 624.27 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 121.67 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4, пеню у розмірі 1948.66 грн. (одна тисяча девятсот сорок вісім гривень 66 копійок) за прострочення сплати аліментів за період з 03.07.2015 року по 31 січня 2016 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 121.67 грн. (сто двадцять одна гривня 67 копійок).

В інших вимогах - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя М.В.Мамалуй