Справа № 196/733/16-ц
№ провадження 2/196/398/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

17 жовтня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 спілка "СОЮЗ-ДНІПРО" звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 предмет якого складають такі вимоги: 1) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за ОСОБА_1 договором № 366/14 від 18.02.2014 р., укладеного між КС "СОЮЗ-ДНІПРО" та ОСОБА_2, ОСОБА_3 в загальній сумі 2959, 64 грн., з яких:1596,09 грн. - залишок по кредиту; 1363,55 грн. - відсотки нараховані за прострочення платежів. 2) Стягнути з відповідачів на їхню користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилався на ст.ст. 212, 526, 527, 541, 543, 553-555, 611, 651, 1054, 1055 ЦК України та ст.ст. 3, 15, 57, 107, 109, 110, 118-120, 151, 152 ЦПК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 366/14 від 18 лютого 2014 року (а.с. 3); кредитний договір № 366/14 від 18 лютого 2014 року (а.с. 4-5); договір поруки № 366/14 від 18 лютого 2014 року (а.с. 6); видатковий касовий ордер від 18.02.2014 року (а.с.7); претензія за вих. №929/16 від 13.06.2016 року на ім"я ОСОБА_2 (а.с.8); претензія-попередження за вих. №930/16 від 13.06.2016 року на ім"я ОСОБА_3 (а.с.9); довідка з ЄДРПОУ серії АА №245026 (а.с.10); свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" серії А01 №048660 (а.с.11); статут ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" (а.с.12); наказ з особового складу ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" №5 від 01.07.2008 року (а.с.13); паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_2 (а.с.14-15); паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_3 та картка фізичної особи платника податків на ім"я ОСОБА_3 (а.с.16-17).

На обґрунтування заявлених вимог у поданій до суду заяві позивач вказав наступне.

18 лютого 2014 року між ОСОБА_1 спілкою "СОЮЗ-ДНІПРО", як кредитором, та відповідачем в справі ОСОБА_2, як позичальником, було укладено кредитний договір № 366/14, згідно умов якого позивач надав останньому кредитні кошти в сумі 12580,00 грн. строком на 24 місяці починаючи з 18 лютого 2014 року по 17 лютого 2016 року, в рахунок зобов'язання позичальника повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом. Отримання кредиту 18 лютого 2014 року ОСОБА_2 підтверджується Видатковим касовим ордером № 906 від 18 лютого 2014 року на суму 12580,00 грн.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 16 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідач повинен був повернути 12580,00 грн., що є сумою кредиту, а також проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1. кредитного договору із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 2738,61 грн.

Проте, ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту, тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.4. кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 1213,03 грн.

Згідно розрахунку загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем на момент подачі позовної заяви складає 2959 грн. 64 коп., з яких: 1596,09 грн. залишок по кредиту; 1363,55 грн. проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, яку вони і просять стягнути з відповідача на їхню користь.

Крім того вказують, що в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено договір поруки № 366/14 від 18.02.2014 року між Позивачем та відповідачем ОСОБА_2, поручителем ОСОБА_3, відповідно якого ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язання ОСОБА_2, визначених кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки відповідальність відповідача ОСОБА_3 настає в разі, коли відповідач ОСОБА_2 не виконує та/або неналежним чином виконує свої зобов"язання за кредитним договором. П.2.2 договору поруки встановлено, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Також, умовами договору поруки встановлено, що в разі невиконання зобов"язань боржником за кредитним договором, відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому позивач вправі вимагати виконання зобов"язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували їхні вимоги.

На підставі викладеного вважають, що відповідачем ОСОБА_2 порушені зобов"язання за кредитним договором, а відповідачем ОСОБА_4, зобов"язання за договором поруки.

В судове засідання представник позивача не з"явився. Надав суду заяву з проханням про розгляд даної справи без участі представника позивача. Одночасно зазначив, що позовні вимоги вони підтримують повністю та не заперечують проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд цивільної справи без її участі так як доглядає за хворою людиною.

Згідно ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, своєї правової позиції в заяві про розгляд справи без їх участі не висловили, на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши правову позицію відповідачів, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" заборгованості за кредитним договором № 366/14 від 18 лютого 2014 року в розмірі 2959 грн. 64 коп., з яких: 1596,09 грн. залишок по кредиту; 1363,55 грн. відсотки, нараховані за прострочення платежів. В позові ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором слід відмовити повністю. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов такого договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено судом, 18 лютого 2014 року між позивачем в даній справі ОСОБА_1 спілкою "СОЮЗ-ДНІПРО" та відповідачем в даній справі ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 366/14, згідно умов якого позивач надав останній кредитні кошти в сумі 12580,00 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 18 лютого 2014 року по 17 лютого 2016 року, в рахунок зобов"язання позичальника повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом (а.с.4-5).

Вказані вище дії не суперечать нормам ст. 1054 ЦК України.

Отримання кредиту 18.02.2014 року ОСОБА_2 підтверджується Видатковим касовим ордером № 906 від 18 лютого 2014 року на суму 12580,00 грн. (а.с.7).

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов"язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 16 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідач в даній справі ОСОБА_2, отримавши кредит в сумі 12580,00 грн., взятих на себе зобов"язань відповідно до умов договору не виконала, у зв"язку з чим за нею дійсно утворилась заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку складає 2959 грн. 64 коп., з яких: 1596,09 грн. залишок по кредиту; 1363,55 грн. проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів (а.с. 3), яка на думку суду, беззаперечно підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Позивач в даній справі наполягав на солідарному стягненні з обох відповідачів в даній справі, тобто з ОСОБА_2 та з поручителя ОСОБА_3, суми заборгованості за кредитним договором № 366/14 від 18.02.2014 року.

Вирішуючи дане питання, суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" до ОСОБА_3 слід відмовити повністю за таких підстав.

Відмовляючи в позові до ОСОБА_3, суд виходив з такого.

Виходячи з системного аналізу норм, закріплених у ст.ст. 546-548, 553-558, 626-636, 638 ЦК України, суд прийшов до переконання, що договір поруки є договором на користь третьої особи (кредитора боржника) між боржником і поручителем. Цей договір є двостороннім за своєю природою, так як поручитель бере на себе зобов'язання за виконання боржником свого обов'язку (ст.ст. 638, 553 ЦК України), а боржник бере на себе зобов'язання оплатити послуги поручителя (ст. 558 ЦК України).

Відповідно до ст. 228 ЦК України змістом такого договору є умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, для договору поруки згідно ст.ст. 558, 638 ЦК України істотною умовою є розмір та порядок оплати послуг поручителя, наданих ним боржникові.

Згідно ст. 638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що правочин, на який посилається позивач, під назвою "Договір поруки №366/14" між ОСОБА_1 спілкою "Союз-Дніпро" ("Кредитодавець"), з однієї сторони, ОСОБА_3 ("Поручитель"), з другої сторони, та ОСОБА_2 ("Позичальник"), з третьої сторони, що був викладений в письмовій формі 18.02.2014 року (а.с.6), не є договором поруки у розумінні нормативних приписів, що містяться в Главі 49 ЦК України "Забезпечення виконання зобов'язань", не містить істотних умов договору поруки, зазначених у параграфі 3 цієї глави ЦК України. Зокрема, відсутні відомості про розмір та порядок оплати послуг поручителя, наданих ним боржникові.

Оскільки "Договір поруки №366/14" від 18.02.2014 року не містить істотних умов, які є обов'язковими для договору поруки, тобто його зміст не відповідає вимогам ЦК України, він не може вважатися укладеним в силу ст. 638 ч.1 ЦУК України, і відповідно до ст. 215 ч.2 ЦК України є нікчемним правочином. У цьому разі визнання такого правочину недійним судом не вимагається.

За таких обставин суд вважає, що позивач не довів того факту, що ОСОБА_3 є поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 спілкою "Союз-Дніпро" через відсутність договору поруки в розумінні ст.ст. 546, 547, 553, 558, 638, 636 ЦК України.

Отже, позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів в даній справі на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню тільки в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з нього на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1378 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору, що документально підтверджено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. К.Лібкнехта, 49, , р/р 0057 у ПАТ "КРЕД ОСОБА_5", МФО 300614) заборгованість за кредитним договором № 366/14 від 18 лютого 2014 року в розмірі 2959 (дві тисячі дев"ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 64 коп., з яких: 1596,09 грн. залишок по кредиту; 1363,55 грн. відсотки, нараховані за прострочення платежів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. К.Лібкнехта, 49, , р/р 0057 у ПАТ "КРЕД ОСОБА_5", МФО 300614) понесені ними судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В позові ОСОБА_1 спілки "СОЮЗ-ДНІПРО" до ОСОБА_3 відмовити повністю.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження дане рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, тобто після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6