АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9585/16 Головуючий у 1 інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі - Куркіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26 травня 2016 року справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», треті особи ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду і, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») заподіяну в ході ДТП шкоду у сумі 48.238 грн.63 коп., що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту належного йому автомобіля та отриманої позивачем частини страхового відшкодування від Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), а також просив відшкодувати моральну шкоду у сумі 20.000 грн.

Зазначав, що 01.04.2015 року третя особа ОСОБА_3 під час виконання трудових обов»язків водія відповідача ПАТ «Промінвестбанк», та, керуючи належним відповідачу автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиць Саратівська-Краснодарська у м.Києві, в порушення п.16.11 ПДР, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який, під керуванням його власника, позивача ОСОБА_2.

Позивач зазначив також, що, в результаті заподіяних автомобілю НОМЕР_1 механічних пошкоджень, його власнику позивачу ОСОБА_2 заподіяна матеріальна шкода, що, відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №840, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, складає 92.955 грн.71 коп.

Оскільки ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик винної в ДТП особи, виплатила позивачу страхове відшкодування лише у розміру ліміту його страхової відповідальності - 50.000 грн., позивач, керуючись ст.1194 ЦК України, вимагає додатково стягнути з відповідача ПАТ «Промінвестбанк» 48.238 грн.63 коп., як різницю між виплаченим йому розміром страхового відшкодування та понесеними реальними витратами на ремонт автомобіля, у сумі 90.364 грн.62 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26 травня 2016 року позов задоволено частково/а.с.150-157/.

Судовим рішенням стягнуто з відповідача ПАТ «Промінвестбанк» на користь позивача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у вигляді витрат на відновлювальний ремонт належного йому автомобіля, у сумі 40.364 грн.62 коп., та моральну шкоду у сумі 2.000 грн., а в решті позову відмовлено.

Вирішене питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ»Промінвестбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові у повному обсязі /а.с.162-166/.

Скаржник послався на те, що автотоварознавчий Звіт про оцінку автомобіля №840, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, який взятий судом за основу при визначенні заподіяної матеріальної шкоди позивачу, складено з порушенням вимог нормативно-правових актів (підпункту «д» пункту 8.6.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України та Фондом держмайна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159), оскільки не взято до уваги наявність аварійного пошкодження автомобіля позивача, не пов»язаного з ДТП від 1.04.2015 року і при складанні цього Звіту втрати товарної вартості автомобіля були включені до величини матеріального збитку.

Також скаржник зазначив, що він не був повідомлений належним чином про проведення указаного автотоварознавчого дослідження, у зв»язку з чим відповідач був позбавлений можливості навести спеціалісту автотоварознавцю свої доводи і заперечення.

Крім того, скаржник зазначив, що судом не врахована наявність невідповідності між указаним Звітом та Актом виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року в частині переліку запасних частин, що підлягають заміні, та переліку робіт, що підлягають виконанню для відновлення автомобіля позивача.

Також послався на те, що має місце невідповідність переліку пошкоджених деталей автомобіля позивача, зазначених в Акті виконаних робіт, в Акті №2560-р огляду транспортного засобу від 1.04.2015 року та у автотоварознавчому Звіті №2530.

Також, на думку скаржника, має місце невідповідність у показаннях спідометра з різницею у 1.646 км., зафіксованих при огляді автомобіля в Акті №2530р від 16.04.2015 та Акті виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року, що може свідчити про те, що позивач користувався автомобілем після ДТП до моменту його ремонта.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» слідує, що страховик зобов»язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона страховик зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначити у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 01.04.2015 року третя особа ОСОБА_3 під час виконання трудових обов»язків водія відповідача ПАТ «Промінвестбанк», та керуючи належним відповідачу автомобілем НОМЕР_2, рухаючись на перехресті вулиць Саратівська-Краснодарська у м.Києві, в порушення п.16.11 ПДР, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який, під керування його власника, позивача ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі по відношенню до руху автомобіля НОМЕР_3.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Встановлено, що в результаті заподіяних автомобілю НОМЕР_1 механічних пошкоджень, позивачу, як власнику цього автомобіля, заподіяна матеріальна шкода, що відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №840 від 19.05.2015 року, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, складає 92.955 грн.71 коп./а.с.20-25/.

Крім того, огляд та оцінка пошкодженого автомобіля була здійснена за ініціативою страховика відповідача, третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - ТОВ»ЕСТІМЕЙТ плюс», відповідно до Звіту №2530 від 21.04.2015 року якого, вартість матеріального збитку, завданого позивачу ОСОБА_2, склала 90.212 грн.93 коп. /а.с.136-141/.

Відповідно до Акту виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року, слідує, що позивачем на ремонт пошкодженого, з вини третьої особи ОСОБА_3, відповідальним за якого є його роботодавець ПАТ»Промінвестбанк», було сплачено 90.364 грн.62 коп. /а.с.98-99,100/.

Оскільки ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик винної в ДТП особи, виплатила позивачу страхове відшкодування лише у розмірі ліміту його страхової відповідальності - 50.000 грн., позивач обгрунтовано, на підставі ст.1194 ЦК України, вимагає додатково стягнути з відповідача ПАТ «Промінвестбанк» 48.238 грн.63 коп., як різницю між виплаченим йому розміром страхового відшкодування (з урахуванням: 40.364 грон.62 коп., як вартості відновлювального ремонта; втрати товарної вартості автомобіля у сумі 6.351 грн.81 коп.; витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, у сумі 1.500 грн.; витрат на поштові відправлення про виклик представника відповідача для участі у проведенні автотоварознавчого дослідження, у сумі 22 грн.20 коп.) та понесеними реальними витратами на ремонт автомобіля, у сумі 90.364 грн.62 коп./а.с.18/.

Отже, із викладеного слід дійти висновку, що в результаті двох незалежних один від одного автотоварознавчих Звітів, проведених, як за ініціативою позивача ( за №840 від 19.05.2015 року, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_4.), та за ініціативою страховика відповідача, страховою компанією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (за №2530 від 21.04.2015 року, виконаного ТОВ»ЕСТІМЕЙТ плюс»), різниця у визначенні вартості відновлювального ремонта автомобіля позивача є незначною (92.955 грн.71 коп. та 90.212 грн.93 коп.).

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, правомірно взяв до уваги, що реальна вартість понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, згідно Акту виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року, становить 90.364 грн.62 коп., що складає незначну різницю з розміром відновлювального ремонту автомобіля позивача, що визначені указаними автотоварознавчими Звітами.

Тобто, сума, яка сплачена позивачем за указаним Актом виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року, та реальна шкода, яка визначена двома незалежними автотоварозавчими Звітами, є близькими, що свідчить про їх об»єктивність, а тому, суд першої інстанції при вирішенні питання розміру відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача, правомірно взяв за основу витрати, понесені позивачем на ремонт автомобіля, які визначені в Акті виконаних робіт за №АВР-00000298 від 4.12.2015 року, згідно якого позивач сплатив виконавцю робіт ФОП ОСОБА_5 90.364 грн.62 коп. /а.с.100/.

Враховуючи, що на виконання своїх зобов»язань як страховика винної в ДТП особи, відповідно до страхового полісу №АІ/6854495 від 17.12.2014 року, третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» добровільно виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 50.000 грн., що становить ліміт відповідальності страховика перед третіми особами, у зв»язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вимог позивача, та ухвалення рішення про стягнення на його користь з відповідача ПАТ»Промінвестбанк» 40.364 грн.62 коп. (90.364 грн.62 коп. - 50.000грн.)

Виплата страховиком ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь потерпілої особи позивача ОСОБА_2 страхового відшкодування у сумі 50.000 грн. сторонами не заперечується.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують судового рішення та не впливають на правильність вирішеного судом спору.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді