Провадження № 2-п/127/113/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ТОВ ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ ОТП Факторинг Україна, яка утворилась внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним Договором № CL-B00/G060/2007 від 23.07.2007 року та станом на 11.08.2014 року становить 1565711 грн. 65 коп., в тому числі: заборгованість по пені в сумі 1224420 грн. 59 коп.; заборгованість за кредитом в сумі 282604 грн. 39 коп.; заборгованість за відсотками в сумі 58686 грн. 67 коп. - звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero Sport TD 2.5, реєстраційний номер НОМЕР_1; рік випуску - 2007, колір - чорний, шасі (кузов, рама) №JMBONK9407J001710, тип легковий універсал В, належний ОСОБА_2, застосувавши спосіб реалізації заставного майна шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження.

14.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, яку мотивовано тим, що про наявність даної судової справи під час розгляду справи їй відомо не було. Про існування рішення суду їй стало відомо від державного виконавця Староміського ДВС. 08.07.2016 року представником ОСОБА_2 за довіреністю отримано заочне рішення суду від 20.01.2016 року.

Заявник зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи і у суду не існувало підстав, за яких він би мав право виносити заочне рішення.

Крім того, заявник, як на підставу своїх вимог, посилається на відсутність у позивача права вимоги для звернення стягнення на заставне майно, оскільки за договором купівлі-продажу кредитного портфелю позивачу не передано право вимоги за договором застави №PCL-B00/G060/2007 від 23.07.2007, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, судом при винесенні заочного рішення не перевірено правильність нарахування заборгованості позивачем та не вказано в рішенні, якими доказами підтверджується безспірність заявлених позивачем сум. Окрім того зазначала також і те, що позивачем по справі пропущено строк позовної давності звернення до суду з відповідними вимогами та вона має намір заявити суду під час нового розгляду справи про застосування такого строку. В заяві просила скасувати заочне рішення від 20.01.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 доводи внесеної на розгляд суду заяви підтримала, просила її задоволити з підстав, що в ній наведено.

В судове засідання представник ТОВ ОТП Факторинг Україна ОСОБА_3 не зявилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Проти вимог заяви про перегляд заочного рішення заперечувала, вказавши у своїй заяві на те, що відповідач двічі повідомлялась судом про день, час та місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання. Окрім того заперечила доводи представника заявника щодо того, що позивач не мав права вимоги за договором застави, зазначивши та представивши копію договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року, який є нотаріально посвідченим та інші документи.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи №127/22517/15-ц, вислухавши позицію представника заявника суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

20 січня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ТОВ ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, яким позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ ОТП Факторинг Україна, яка утворилась внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним Договором № CL-B00/G060/2007 від 23.07.2007 року та станом на 11.08.2014 року становить 1565711 грн. 65 коп., в тому числі: заборгованість по пені в сумі 1224420 грн. 59 коп.; заборгованість за кредитом в сумі 282604 грн. 39 коп.; заборгованість за відсотками в сумі 58686 грн. 67 коп. - звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero Sport TD 2.5, реєстраційний номер НОМЕР_1; рік випуску - 2007, колір - чорний, шасі (кузов, рама) №JMBONK9407J001710, тип легковий універсал В, належний ОСОБА_2, застосувавши спосіб реалізації заставного майна шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження. Вирішено питання судових витрат (а.с 128-130).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Як вбачається з матеріалів справи, повістки про виклик в судові засідання, які призначались на 08.12.2015 року, 29.12.2015 року, 20.01.2016 року направлялися судом за адресою місця реєстрації відповідача: м. Вінниця, вул. Комітетська, 4. Однак судова кореспонденція поверталась до суду з відміткою на довідці Укрпошти, зокрема на судове засідання, призначене на 08.12.2015 року «за відмовою адресата від одержання» (а.с.110-111), на судові засідання, призначенні на 29.12.2015 року та 20.01.2016 року - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.112-113, 115-116, 123-124). Цю саму адресу заявник зазначає в заяві про перегляд заочного рішення як адресу свого проживання. (а.с.143).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України судова повістка фізичній особі вручається особисто під розписку, яка з відміткою про дату вручення в той самий день повертається до суду. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

При цьому, суд звертає увагу, що судові повістки про виклик на судові засідання по справі, у кожному випадку надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача та відповідно до вищевказаних положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач був належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи.

Обізнаність про наявність цього судового провадження вбачається також з довідки «Укрпошти» на конверті про виклик до суду на 08.12.2015 року, згідно якої ОСОБА_2 відмовилась від отримання судової кореспонденції.

Заявник, звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення та мотивуючи її несвоєчасним повідомлення відповідача, разом з тим не зазначила поважних причин, з яких вона не могла повідомити суд про свою неявку.

Окрім того, заявник не зазначила та не надала жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Посилання заявника на відсутність у позивача права вимоги звертати стягнення на заставне майно не підтверджено жодними доказами та спростовується наявними в матеріалах справи копіями нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року, в додатку №1 до якого в якості боржника зазначено, зокрема, відповідача ОСОБА_2 (кредитний договір № CL-B00/G060/2007 від 23.07.2007 року, договір застави №РCL-B00/G060/2007 від 23.07.2007 року), актом приймання передачі кредитного портфелю. Чинність договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року ніким не оскаржена та не є предметом розгляду даної справи. Так само, заявником не наведено будь-яких належних доказів того, що в рішенні суду наведено неперевірений розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг», заявник на підтвердження своєї позиції не навела власних розрахунків заборгованості за кредитним договором.

Аналогічно суд вважає, що відповідач будучи обізнаною про наявність цього судового провадження не позбавлена була можливості звернутись до суду до завершення розгляду справи з відповідною заявою про застосування строку позовної давності, однак не скористалась таким своїм правом.

Враховуючи вищевикладене та те, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 року у справі №127/22517/15-ц - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :