Дата документу 31.03.2016
Справа № 534/1876/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Громадської організації «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність», що діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Транспортного підприємства «Автотранском», Приватного підприємства «Автосвіт про захист права на пільгове транспортне обслуговування,

встановив:

Позивач звернувся суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача повернути ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 по 10 грн. кожному і стягнути з нього на їх користь по 500 грн. за моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2015 водій мікроавтобусу Мерседес державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ПП «Автосвіт», що обслуговує міський напрямок за маршрутом ОСОБА_7 АС Кирилівка, відмовив у пільговому проїзді ОСОБА_2 з його сином-інвалідом ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, яка є опікуном дитини-інваліда ОСОБА_10, ОСОБА_4 з її донькою-інвалідом ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також ОСОБА_5 з її сином інвалідом ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 і зажадав плати за проїзд з кожного дорослого по 10 грн. 09.08.2015 водій мікроавтобусу ПАЗ державний номер 122-80НА, який належить ТОВ «Автотранском», який обслуговує напрямок Степок-АС ОСОБА_13 відмовив у пільговому проїзді ОСОБА_2 з його сином-інвалідом ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 та її дочці-інваліду ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, через що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 заплатили водієві по 10 грн. кожний. Крім того, позивач вважає, що членам ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» в звязку з порушенням їх права на пільговий проїзд було спричинено моральну шкоду, яка оцінюється по 500 грн. кожному.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідачів ПП «Автосвіт», ТОВ «Автотранском» - адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що водіями мікроавтобусу Мерседес державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ПП «Автосвіт» та ПАЗ державний номер 122-80НА, який належить ТОВ «Автотранском» право на пільгове транспортне обслуговування членів ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» не порушувалося, оскільки вони скористались своїм законним правом щодо пільгового проїзду. Представник відповідачів вважає, що позовні вимоги не підтверджені матеріалами справами, крім того, вважає, що голова ГО «Ніжність» не має право на звернення до суду в інтересах членів Громадського обєднання за захистом їх порушених прав та законних інтересів без належно оформлених повноважень.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 21 Закону України «Про громадські обєднання», що громадське обєднання для здійснення своєї мети (цілей) має право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»:

реабілітація інвалідів система медичних, психологічних, педагогічних, фізичних, професійних, трудових, фізкультурно-спортивних, соціально-побутових заходів, спрямованих на надання особам допомоги у відновленні та компенсації порушених або втрачених функцій організму для досягнення і підтримання соціальної та матеріальної незалежності, трудової адаптації та інтеграції в суспільство, а також забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації і виробами медичного призначення;

психологічна адаптація система заходів, спрямованих на формування в особи здатності пристосовуватися до існуючих у суспільстві вимог та критеріїв за рахунок присвоєння їй норм і цінностей даного суспільства.

Відповідно до ст.45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Згідно довідки № 85 від 28.01.2014 виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Комсомольської міської ради Полтавської області, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комсомольської міської ради Полтавської області і отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_11, 02.04.2006 р.н./а.с. 9/.

Відповідно до довідки № 490 від 08.06.2015, виданої ОСОБА_14 в тому що вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Комсомольської міської ради Полтавської області і отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_6, 11.02.1977 р.н./а.с.10/.

Згідно посвідчення серії ААБ № 146216 виданого Комсомольським УПСЗН в Полтавській області 18.12.2008, підтверджується перебування на обліку ОСОБА_5 і отримання соціальної допомоги на дитину-інваліда ОСОБА_12, 2007 р.н./а.с.7/.

Відповідно до посвідчення серії ААБ № 026132 виданого Комсомольським УПСЗН в Полтавській області 16.10.2006, підтверджується перебування на обліку ОСОБА_2 і отримання соціальної допомоги на дитину-інваліда ОСОБА_8, 02.05.2003 р.н./а.с.7/.

Посвідченням серії ААБ № 037671 виданого Комсомольським УПСЗН в Полтавській області 28.07.2011, підтверджується перебування на обліку ОСОБА_3 і отримання соціальної допомоги на дитину-інваліда ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію обєднання громадян від 21.02.2007 року № 149, виданого Виконкомом Комсомольської міськради, основна мета діяльності повна соціальна реабілітація та адаптація дітей-інвалідів до умов життя з фізичними та розумовими недоліками, рання соціальна інтеграція в суспільство/а.с.6/.

Таким чином, підтверджується право ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на пільгове транспортне обслуговування.

На підтвердження порушення законного права членів ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» на пільговий проїзд позивачем було надано копію акта від 03.08.2015, складений ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про відмову в безоплатному проїзді ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 водієм мікроавтобусу Мерседес державний номер НОМЕР_1/а.с.3/, копію акта від 09.08.2015 року складений ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_17 про відмову в безоплатному проїзді ОСОБА_2, ОСОБА_6 водієм мікроавтобусу ПАЗ державний номер 122-80НА /а.с.4/, копії квитків/а.с.5/ на проїзд в автобусі серії ЛЛЛЮ № 731282 на суму 10 грн., ЛЛЛС № 736722 на суму 10 грн., ЛЛЛЮ № 731284 на суму 10 грн., ЛЛЛЮ № 731283 на суму 10 грн., ЛЛЛС № 736723 на суму 10 грн., ЛЛЛЮ № 731285 на суму 10 грн.

Згідно копії аркушів Книги обліку розрахункових операції № Г/14 зареєстрованої в Мелітопольській ОДПІ для використання Мерседес державний номер НОМЕР_1, що належить ПП «Автосвіт» номер розрахункової книжки (квитка) БББИ були видані квитки, починаючи з номеру 127001, вартістю 2,50 грн. /а.с.113-116/.

Згідно копії аркушів Книги обліку розрахункових операції № Г/1 зареєстрованої в Мелітопольській ОДПІ для використання ПАЗ державний номер 122-80НА, що належить ТОВ «Автотранском» розрахункової книжки (квитка) ЛЛЛУ були надані квитки, починаючи з номеру 736151 /а.с.117-120/.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він працює водієм ПП «Автосвіт» на автобусі ПАЗ державний номер 122-80НА по маршруту Автовокзал Кирилівка - Степок. За три роки праці до нього не було претензій щодо порушення права на пільговий проїзд. Будь-яких суперечок щодо порушення пільгового проїзду влітку 2015 року не було. В його присутності ніяких актів не складалося, він нічого не підписував.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що працює водієм ТОВ «Автотранском» на мікроавтобусі Мерседес державний номер НОМЕР_1 . Влітку 2015 року він працював також і в смт. Кирилівка. Свідок повідомив суд, що суперечки між ним та особами, що вимагали пільгового перевезення в звязку з супроводом дітей-інвалідів були, але він грошей за проїзд від цих людей не брав. На їх вимогу надав їм квітки. Також свідок пояснив, що квітки видає підприємство, де він працює і вони обліковуються в книзі.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 38-1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інваліди I та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів I групи або дітей інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда I групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі).

Пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України "Про транспорт".

Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.

Порядок транспортного обслуговування інвалідів та дітей-інвалідів на пільгових умовах визначається нормативно-правовими актами, що регламентують правила користування громадянами повітряним, залізничним, річковим, автомобільним та

міським електричним транспортом.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Відповідно до статті 39 цього Закону документами для регулярних пасажирських перевезень для пасажира є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Згідно з статтею 41 цього Закону пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення.

Відповідно до статті 42 цього Закону договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус.

Таким чином, діючим Законом однозначно встановлено право пасажира, який користується пільгами на транспорті, безпосередньо скористатися пільговим проїздом, пред'явивши водієві автобусу посвідчення встановленого зразка.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При цьому, згідно із ст. 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (п. 1 ст. 212 ЦПК України).

Суд приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19 і вважає, що вони не суперечать іншим наявним в матеріалах справи письмовим доказам.

Аналізуючи надані сторонами докази суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог щодо порушення права на пільгове транспортне обслуговування.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача, діючого в інтересах членів ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання відповідачів ПП «Автосвіт» та ТОВ «Автотранском», повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 гроші за проїзд не підлягають задоволенню через необґрунтованість та недоведеність порушення їх права на пільгове транспортне обслуговування.

Так, надані позивачем акти від 03.08.2015 та 09.08.2015, складені заінтересованими особами - ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_6, які вважають, що їх право на пільговий проїзд порушено та ОСОБА_20 Вказані акти не містять підпису водіїв ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та інших сторонніх осіб. Позивач не повідомив суд про особу ОСОБА_20 і не заявив клопотання про допит цієї особи в якості свідка.

Таким чином, суд вважає, що зазначені вище акти не можуть слугувати беззаперечним доказом відмови членам ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» в пільговому проїзді, оскільки складалися виключно заінтересованими особами і не містять підпис інших сторонніх осіб, зокрема водіїв транспортних засобів.

Крім того, серії та номери наданих позивачем копії проїзних квитків не відповідають серіям та номерам квитків, які обліковуються на підприємствах ПП «Автосвіт» та ТОВ «Автотранском», не містять відомостей про їх походження та особу, що їх придбавала, в звязку з чим не приймаються судом до уваги як доказ оплати членами ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» проїду в міському транспорті.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Отже судом встановлено, що надані позивачем акти від 03.08.2015 та 09.08.2015 про порушення законного права членів громадської організації на пільговий проїзд, не можуть слугувати беззаперечним доказом відмови членам ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність» в пільговому проїзді, оскільки складалися виключно заінтересованими особами і не містять підпис інших сторонніх осіб, зокрема водіїв транспортних засобів; серії та номери наданих позивачем копії проїзних квитків не відповідають серіям та номерам квитків, які обліковуються на підприємствах ПП «Автосвіт» та ТОВ «Автотранском»; інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Оскільки позивачем не доведено в суді порушення права на пільговий проїзд членів ГО «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність», позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Таким чином, в задоволенні позову позивачеві слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197 ч. 2, 212, 215, 223 ЦПК України, ст. 38-1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст.ст. 37, 39, 41, 42 ЗУ «Про автомобільний транспорт», суд

вирішив:

В задоволенні позову Громадській організації «Товариство захисту прав дітей-інвалідів «Ніжність», що діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Транспортного підприємства «Автотранском», Приватного підприємства «Автосвіт про захист права на пільгове транспортне обслуговування відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: