Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І. О.,

-при секретарі - Терпай С.В.,

-за участі позивача ОСОБА_1,

-відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 10.08.2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейне життя між подружжям не склалося через несумісність характерів та розбіжність у поглядах на життя та подружні відносини. За останні роки між ними зникло взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сумісне проживання між ними припинено, спільного господарства не ведеться, тому на переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб існує тільки формально. Щодо вимоги про стягнення аліментів, вважає, що, враховуючи наявність спільної дитини, яка потребує належного утримання, беручи до уваги нерегулярний дохід відповідача, вбачає можливим стягнення з нього аліментів в розмірі 1000,00 грн. (однієї тисячі гривень) У звязку з наведеним, просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, після розірвання шлюбу залишити сина на її утриманні та вихованні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання зявився, проти позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності та заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 10.08.2006 року між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Попович) Маряною Федорівною та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 43, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія І-ФМ № 016639 від 10.08.2006 року.

Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 139, батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія 1-ФМ № 065019 виданим 31.01.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинилися з травня 2015 року.

Судом було надано подружжю строк для примирення з метою збереження сім'ї, однак сторони не примирилися.

В судовому засіданні позивач пояснила, що сімейне життя між ними не склалося через несумісність характерів та розбіжність у поглядах на життя та подружні відносини. Сумісне проживання між ними припинено, спільного господарства не ведеться. На даний момент вона разом із сином проживає окремо. Вважає, що подальше примирення і збереження шлюбу між ними неможливі. Враховуючи, що відповідач аліментів нікому не сплачує, не має іншої родини та інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку, просить суд стягнути з нього на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. (однієї тисячі гривень).

Відповідач у судовому засіданні стверджував, що, враховуючи неможливість подальшого збереження сімї, він проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання своєї дитини не заперечує. Щодо розміру аліментів, зазначив, що має можливість сплачувати їх в розмірі 1000,00 грн., оскільки працює неофіційно має дохід приблизно чотири-п'ять тисяч гривень.

При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. (ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до положень ст. ст. 150, 151 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб підлягає розірванню, а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 212, 214, 215, 294, 367 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.08.2006 року виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 43, - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з позивачем ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду 12 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5