Справа № 278/307/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавленої особи Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сімєю, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що вона проживала однією сімєю з ОСОБА_3 з 1981 року до дня його смерті без реєстрації шлюбу. 28 лютого 2013 року ОСОБА_3 помер і вона як член сімї має право на спадкування його майна, що стало підставою для звернення до суду.

Заявник в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила вимоги задовольнити.

Представник зацікавленої особи подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши надані докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2013 року в с.Вереси Житомирського району Житомирської області помер ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис №6 (а.с.5), якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,5211 га., яка розташована на території Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.9).

З 1981 року по день його смерті ОСОБА_3 постійно проживав з ОСОБА_2 в будинку №39, який розташований в с.Вереси по вул.Партизанській, Житомирського району, Житомирської області (а.с.7-8).

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України до таких ознак належить: спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки, як наслідок сімейних відносин.

Згідно ст.3 ч.2 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України, режим спільної сумісної власності поширюється також на майно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка, проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Законом не обмежується коло об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, зараховуючи до них будь-яке майно.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин та врахуванням наявних в матеріалах справи доказів у своїй сукупності, суд вважає доведеним спільне проживання сторін, що були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки, а тому вважає встановленим факт спільного проживання однією сімєю як чоловіка та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, з 1981 року до 28 лютого 2013 року, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення особистих та майнових прав заявника.

Керуючись ст.ст.10, 11, 212, 214-221, 234, 256, 259 ЦПК України, ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала однією сімєю в разом з ОСОБА_3, який помер 28 лютого 2013 року, з 1981 року до дня його смерті.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук