АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на частину вкладу,

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, -

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з вказаними позовами.

Просили визнати право власності на грошові кошти у розмірі 9 500 доларів США за кожним із позивачів.

Позови обґрунтовували тим, що 20 липня 2015 року між ними та ОСОБА_6 укладені договори про відступлення права вимоги за договором-заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 300937/79795/6-14 від 18 грудня 2014 року, укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

За умовами договорів кожен з позивачів набув право вимоги до банку сплатити суму боргу у визначеному договором розмірі.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 січня2016 року позови задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 право власності на частину вкладу в розмірі 9500 доларів США, за кожним.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ФГВФО апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечив.

Представник позивачів проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі правомірно набули право власності на вклад, набули статусу вкладників, а відтак банк повинен відшкодувати кошти за вкладами.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладений Договір-заява № 300937/79795/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті.

Згідно договору-заяви ОСОБА_6 внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 60 000,00 доларів США, на строк з 18 грудня 2014 року по 18 червня 2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що 20 липня 2015 року між ними та ОСОБА_6 були укладені Договори про відступлення права вимоги на частину вкладу за Договором № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014 року, укладеним між ОСОБА_6 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

З 17 грудня 2015 року в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано банківську ліцензію та розпочата процедура ліквідації.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

З жодним із позивачів договір банківського вкладу (депозиту) не укладався, позивачі не є власниками іменних депозитних сертифікатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

16 листопада 2015 року ОСОБА_6 отримала гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000,00 грн.

На виконання вищенаведених вимог закону, ОСОБА_6 включено до реєстру кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 1 098 810 грн. 54 коп. (4 черга).

07 квітня 2016 року виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Таким чином, ОСОБА_6 отримала гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000,00 грн., її включено до реєстру кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому відсутні підстави вважати, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 січня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на частину вкладу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук