Справа № 459/1830/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

при секретарі Марковець Т.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року позивач вернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення на вул. Сокальська, 5/14 в м. Червонограді Львівської області загальною площею 0,0051 га. В обґрунтування позову вказав, що вони разом з відповідачем були спів засновками ТОВ «Віола». Зазначив, що після ліквідації товариства та задоволення вимог кредиторів, між ними було розподілено залишок майна будівлі на вул. Сокальській у м. Червонограді. Однак не було досягнуто згоди щодо поділу земельних ділянок під цим нерухомим майном. Відповідач відмовляється передати йому земельну ділянку, на якій розташована нежитлова будівля і на яку він має право власності. Вважає, що на підставі ст. 120 ЗК України саме він має право на спірну земельну ділянку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом установлено, що на підставі рішення Червоноградського міськвиконкому від 22.08.2000 року за № 310 та договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення від 12.09.2000 року №№ 1-3254, 1-3255, 1-3256 площею 0,0258 га, що знаходяться на території м. Червонограда на вул. Сокальська, 5/14, 39, 57 останні були придбані ТзОВ фірма «Віола» для обслуговування торгових павільйонів, що підтверджується копією державного акту на землю від 15.05.2001 року серії ЛВ № 028680.

Як вбачається із копії протоколу №1 зборів засновників ТзОВ фірма «Віола» від 15.03.2010 року у звязку із ліквідацією товариства було прийнято рішення розділити між засновниками нерухоме майно, відповідно до якого позивачу ОСОБА_1 перейшло приміщення магазину по вул. Сокальська, 5, приміщення 14, про що було складений акт прийому передачі нерухомого майна від 15.03.2010 року.

Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 30.04.2010 року № 97 вирішено оформити право власності на будівлю вище згаданого магазину на імя позивача та видати свідоцтво про право власності на цю будівлю.

Позивач провів державну реєстрацію права власності на зазначене майно 27.05.2010 року, отже являється власником магазину по вул. Сокальській, 5/14 на підставі свідоцтва про права власності.

Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст. 120 Земельного Кодексу України передбачено зокрема, що у разі набуття права власності на будівлю, що перебуває у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташований цей об'єкт. До особи, яка набула право власності на будівлю розміщену на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Державний акт на спірну земельну ділянку було видано на юридичну особу ТзОВ фірма «Віола», яка на даний час ліквідована. При ліквідації юридичної особи під час розділу нерухомого майна між засновниками, позивач отримав у власність нежитлове приміщення по вул. Сокальській,5/14 у м.Червонограді. Так як позивач набув право власності на нерухоме майно, до нього переходить право власності на земельну ділянку, на якій воно розташоване, без зміни її цільового призначення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про захист права позивача у спосіб визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення на вул. Сокальська, 5/14 в м. Червонограді Львівської області загальною площею 0,0051 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не брали участі у справі та не були присутніми під час проголошення рішення суду можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. Д. Новосад