РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5194/16-ц

пр. № 2/759/3172/16

25 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Самчик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів в якості трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення з 2013 р. по 2015 р. 13500 грн., в якості інфляційних втрат за весь час прострочення боргу 103050 грн., судових витрат по справі.

При цьому, посилається на те, що ОСОБА_2 в 2012 р. узяв у нього в борг грошову суму в розмірі 150000 грн., 28.12.2012 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу, але грошові кошти ОСОБА_2 так і не повернув. Тому, відповідач повинен сплатити йому по простроченому зобов'язанню за 2013 -2015 р.р. три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення 13500 грн. з розрахунку (150000 грн. х 3 % х 3 роки), інфляційні втрати за весь час прострочення 103050 грн. з розрахунку ( 150000 грн. х 0, 5 % х 24, 9 % х 43, 3 %).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач позов визнав у повному обсязі, тому суд вважає за можливе вирішити спір без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами відповідно до ст. 174 ЦПК України, враховуючи, що відповідачу роз'яснені положення такого розгляду і він з ними погодився.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 у 2012 р. взяв у борг у ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 150000 грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було видано 25.12.2012 р. видано виконавчий напис №962 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 150000 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 28.12.2012 р. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса №962 від 25.12.2012 р., але сума заборгованості з боржника на користь стягувача залишається нестягнутою (а.с.3, 4).

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивач по справі рахує дату виникнення зобов'язання відповідача про сплату 3 % відсотків річних, починаючи з 2013 р. і закінчуючи 2015 р., тобто 3 роки, що є його правом. При цьому, бере за основу суму простроченої заборгованості в 150000 грн. згідно грошових сум, визначених виконавчим написом приватного нотаріуса від 25.12.2012 р., що є правильним, бо гроші не були повернуті. Оскільки грошове зобов'язання залишається невиконаним, то наявність виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення грошової суми, яке у виконавчому провадженні також залишається невиконаним по причинам, незалежним від волі позивача по справі, то позивач вправі ставити питання про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми грошового зобов'язання. Суд виходить при вирішенні спору по даній справі з невиконання відповідачем договірних зобов'язань, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, за вказаний період розмір 3 % річних від простроченої суми по зобов'язанням відповідача складає 13500 грн., виходячи з розрахунку, по формулі, наведеній позивачем у позовній заяві, з якою суд погоджується, бо виконана правильно та вірно, з якою погоджується і відповідач по справі (а.с.2).

Підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача сума боргу з врахуванням індексу інфляції за вищевказаний період в розмірі 103050 грн., оскільки це є правом стягувача, бо позичені грошові кошти відповідачу останнім не були повернуті, стаття 625 ЦК України передбачає можливість такого стягнення. Згідно діючого законодавства України індекс інфляції при стягненні заборгованості застосовується до грошових правовідносин, що виражені у національній валюті-гривні, що й повинно бути застосовано до правовідносин, що виникли між сторонами по справі, в даному випадку, в гривнях України.

З розрахунком, наданим позивачем, суд погоджується, бо відповідає індексу інфляції за 2013-2015 р.р., з чим погодився і відповідач по справі (а.с. 2, 5, 6).

Суд діє відповідно до діючого законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Тому, саме 116550 грн. (103050 грн.+13500 грн.) повинні бути відшкодовані позивачу відповідачем.

В силу ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по справі в сумі 1165 грн. 50 коп., виходячи з суми задоволеного позову, оскільки позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у вказаному розмірі. Ці витрати позивач реально поніс і вони підтверджені письмовим документом-квитанцією від 11.04.2016 р. (а.с.1).

Загальна сума грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складає 117715 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 16, 533, 599, 625 ЦК України, ст.ст. 88, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 грошові кошти, що складаються з індексу інфляції від суми боргу в сумі 103050 грн., трьох відсотків від суми боргу 13500 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1165 грн. 50 коп., а всього 117715 гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя