Єдиний унікальний номер: 378/174/16-ц
Провадження № 2/378/65/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретарів: Заболотньої Ю.В., Шевченко Т.А.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом (а. с. 2-4) звернулася ОСОБА_1 з уточненнями (а. с. 66-68, 106-107), посилаючись на те, що 24 лютого 2015 року померла її мати ОСОБА_3, спадщину після смерті якої прийняла вона, спадкоємиця за заповітом, подавши в установлений строк заяву про прийняття спадщини. Після смерті її матері залишилось майно у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Поповича, 1-а в с. Полковниче Ставищенського району, який остання успадкувала після смерті 09.03.1094 року чоловіка ОСОБА_4, та земельна ділянка площею 0,500 га, що розташована на території с. Полковниче Ставищенського району: для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,250 га, та ведення особистого підсобного господарства - 0,250 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона (позивач) позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на вказаний будинок в БТІ.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті 24 лютого 2015 року матері ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув. ОСОБА_2 сільська рада направила до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі їх представника (а.с. 42).

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідачем, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до погосподарських книг ОСОБА_2 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а. с. 112-113, 57-58), довідок ОСОБА_2 сільської ради від 02.02.2016 р., 01.04.2016 р. (а.с. 13, 107) житловий будинок № 1 а (раніше № 109, № 3, № 1) по вул. Поповича в с. Полковниче Ставищенського району Київської області, 1956 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали та не втратили частку в його майні батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які набули право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках (а.с. 57-61, 108-125). Відповідно до копій свідоцтва про право власності на вказаний будинок, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 26.10.1994 року, вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, та зареєстрований 22 листопада 1994 році в Білоцерківському БТІ, за реєстром № 5 (а.с. 43, 86).

З матеріалів спадкової справи (а. с. 81-95) встановлено, що 9 березня 1994 року ОСОБА_4 помер, спадщину після його смерті прийняла його дружина, мати позивача - ОСОБА_3, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та отримала 9 грудня 1994 року в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на ? частину спірного будинку в порядку виділу із спільного сумісного майна, як подружжя (а. с. 93) та свідоцтво про право на спадщину за законом на іншшу ? частину будинку (а.с. 94), проте, Проте, реєстрація права власності на даний житловий будинок на імя ОСОБА_3 згідно відповіді КП КОР Південне БТІ станом на 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 24, 43) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 24, 43, 48, 98-100).

24 лютого 2015 року в с. Полковниче Ставищенського району Київської області померла ОСОБА_3, спадщину після смерті якої прийняла позивач - дочка спадкодавці та спадкоємиця за заповітом, посвідченим 11 лютого 2011року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, за реєстром № 507, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України. Інші спадкоємці протягом встановленого статтею 1270 ЦК України не подавали заяву про прийняття спадщини. Разом із спадкодавицею у вищевказаному житловому будинку, де вона постійно проживала до дня смерті, ніхто не проживав та не був зареєстрований. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а. с. 50-54).

Житловий будинок загальною площею 65,3 кв. метри житловою площею 38,0 кв. метри вартістю 115344 гривні розташований на земельній ділянці, яка приватизована за життя спадкодавицею ОСОБА_3 (29, 30-34).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою.

Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до пункту 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) державна реєстрація права на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках до 1 січня 2012 року проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI (1878-17) "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності.

У відповідності з вимогами статті 1299 ЦК України, Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень право власності ОСОБА_3 не було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок, неможливість її здійснити через припинення правоздатності спадкодавці та відмову нотаріуса в оформлені спадкових прав.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно ч. 3 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту реєстрації.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 за життя набула право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, та право власності в порядку спадкування за законом після смерті 9 березня 1994 року чоловіка ОСОБА_4 на ? частину даного будинку, проте не зареєструвала своїх прав на нього у встановленому порядку, а позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті 24 лютого 2015 року ОСОБА_3, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці на вищевказаний житловий будинок.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1272 ч. 1 ЦК України, ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 24 лютого 2015 року ОСОБА_3 на житловий будинок № 1 А по вулиці Поповича в с. Полковниче Ставищенського району Київської області загальною площею загальною площею 65,3 кв. метри житловою площею 38,0 кв. метри вартістю 115344 (сто пятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак