26.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/7737/15-ц
У Х В А Л А Справа № 2з/205/78/16

205/7737/15-ц

26 жовтня 2016 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М., при секретарі Джурко Ю.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовам ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Садівниче товариство «Будівельник», ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на всі будівельні матеріали та обладнання, використані ним для незавершеного будівництва житлового будинку на земельній ділянці№38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ).

- заборони відповідачу доступ до незавершеного будівництва садового будинку та вчинення дій щодо відчуження у будь-який спосіб на користь третіх осіб будівельних матеріалів та обладнання, використаних для незавершеного будівництва житлового будинку на земельній ділянці №38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ), а також використання спірного майна для власних потреб.

- передання на зберігання Садовому товариству «Будівельник» (адреса: вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ) незавершеного будівництво житлового будинку на земельній ділянці№38 (кадастровий номер :08:492:0034), що знаходиться на території Садового товариства «Будівельник» (вул. Кірова, буд. 116а, Ленінського району, м. Дніпропетровськ).

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що з 2015 року по теперішній час відповідач, користуючись правами власника земельної ділянки, вчиняє дії для позбавлення позивача права доступу до будівельних матеріалів та обладнання, які є предметом позову, зокрема, шляхом звернень до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з метою відчужити його у будь-який спосіб на користь третіх осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим таке виконання судового рішення.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти вжитя заходів забезпечення позову. Вважають їх застосування безпідставними.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Так, перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України.

Сформульоване у такий спосіб забезпечення позову є надто широким і може нанести істотну шкоду інтересам відповідача. Суд, обираючи вид забезпечення позову у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Згідно зі ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, жодних причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову нібито може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду - позивачем не наведено.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.У разі якщо ухвалу було постановлено без участі сторін, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: В.М. Федченко