АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3126/16 Справа № 203/5176/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» про зобовязання вчинити певні дії.

У обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на ті обставини, що у листопаді 2010 року придбав картки на бензин А95 «Мустанг» загальним обємом 1250 л у мережі автозаправних станцій «ВОГ», яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОГ РТЕЙЛ».

Однак, з січня 2014 року на АЗС «ВОГ» йому почали відмовляти у прийняті цих карток, пояснюючи, що електронні термінали їх не приймають, тому що вони заблоковані.

На теперішній час, у нього залишилось невикористаними 37 карток на 20 літрів бензину кожної, а всього на 740 літрів.

Позивач 04.03.2014 року звертався до відповідача із заявою, у якій просив або прийняти картки та видати пальне, або виплатити вартість пального за актуальними цінами. На вказану заяву відповідач надав відповідь, у якій відмовив у задоволенні його вимог, посилаючись на ненадання документів, що підтверджують придбання бензину, а також на розміщення в газетах «Урядовий курєр» та «Голос України» повідомлення про те, що талони на пальне, придбані до 01.01.2011 року, дійсні лише до 31.12.2013 року. Однак, отримавши вказану інформацію, позивач повторно звертався до відповідача із заявою від 01.07.2014 року про безпідставність односторонньої відмови продавця від передання оплаченого товару. Не отримавши відповіді на вказану заяву, та обґрунтовуючи правові підстави предявленого позову нормами ст.ст.1,4,15 Закону України «Про захист прав споживачів», положеннями ст.ст.509,525,651,655,693 ЦК України, позивач просив суд зобовязати відповідача передати йому 740 літрів бензину марки А95 «Мустанг», відповідно до належних йому 37 карток по 20 літрів кожна.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Згідно розділу 1 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України №281/171/578/155 від 20.05.2008 року, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлюється цією Інструкцією.

Пунктом 10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20 грудня 1997 року передбачено можливість проведення розрахунку за продані нафтопродукти у безготівковій формі, зокрема, із застосуванням талонів, в установленому законодавством порядку.

Особливості порядку продажу нафтопродуктів у безготівковій формі встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Мінпаливенерго, Мінекономіки, Мінтрансзв'язку та Держспоживстандарту.

Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому (п.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінекономіки України, Мінтрансу та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року).

Зміст та ступінь захисту бланків талонів встановлюються емітентом талона. При цьому необхідними елементами талона є наявність серійного та порядкового номерів.

Відпускання пального здійснюється за фактом пред'явлення талону. Талони не є засобом платежу, вони підтверджують право його власника на отримання фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які зазначено на ньому, оскільки оплату за дані нафтопродукти вже було здійснено.

Таким чином для отримання пального необхідним є пред"явлення скретч-карт.

Наявність накладної та талонів на отримання пального є свідченням виникнення договірних правовідносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - це усний або письмовий правочин між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, строк, ціну та інші умови, при яких реалізується продукція; підтвердження оформлення усної угоди оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, білетом, талоном чи іншими документами (розрахунковий документ).

Згідно ч.ч.1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано фотокопії 37 карток на пальне бензин марки А95 «Мустанг» на 20 літрів кожна, а також оригінали вказаних карток, які були досліджені в судовому засіданні.

Також, позивачем було надано видаткову накладну №1239 від 26.11.2010 року щодо придбання бензину марки А95 «Мустанг» в кількості 1250 літрів та отримання карток на бензин в кількості 62 шт. по 20 літрів, з якої вбачається, що пальне та картки було отримано позивачем від постачальника в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент Нафто Трейд».

Згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» та протоколу №07/13 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Трейд Сервіс» від 04.09.2013 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» створене 27.07.2011 року.

Судом було встановлено, що договірні відносини існували між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Континент Нафто Трейд» та виникли раніше, ніж було засновано відповідача, як юридичну особу. Останній не є правонаступником зазначеного товариства.

Крім того, колегією суддів враховується, що позивачем не надано суду доказів придбання саме у відповідача ОСОБА_3 "ВОГ РІТЕЙЛ" пластикових талонів (карток), емітентом яких є відповідач, на отримання бензину та дизельного пального (договір, акт прийому-передачі,квитанції).

Відповідно до ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державну реєстрацію ОСОБА_3 "ВОГ РІТЕЙЛ" здійснено 27.07.2011 року.

А відтак, оскільки позивач стверджував, що придбав у відповідача картки на пальне у 2010 році, однак державну реєстрацію відповідача здійснено лише у липні 2011 року, факт реалізації паливних карток саме відповідачем ОСОБА_3 "ВОГ РІТЕЙЛ" позивачем не доведено, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач ОСОБА_3 "ВОГ РІТЕЙЛ" є правонаступником WOG, то колегія суддів приходить висновку, щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту наявності договірних відносин саме з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» та придбання пального у відповідача, а також з огляду на підстави предявленого позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог належними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_4