Справа № 212/184/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Водоп'янова С.М., без участі секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 у січні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 у своєму позові зазначив, що він з 29 серпня 2008 року перебуває з відповідачкою в справі у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. З квітня 2013 року він припинив шлюбні відносини з відповідачкою, мешкає окремо від відповідачки в справі, спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім'ї вважає різні погляди на життя, які призводять до постійних сварок, наслідком чого є втрата взаємоповаги, почуття кохання один до одного. Крім того, зазначив, що відповідачка в справі зневажливо ставиться до нього та його рідної матері, яку він доглядає.

Вважаючи подальше збереження сім'ї неможливим, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою в справі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, заздалегідь надавши суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В заяві зазначила про визнання позову й просила суд при розірванні шлюбу залишити її теперішнє прізвище - ОСОБА_3.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачкою в справі у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 324485, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 637.

Від шлюбу подружжя спільних дітей не має.

З квітня 2013 року сімейні відносини між сторонами фактично припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що у позивача в справі з відповідачкою в справі було втрачено взаєморозуміння, різні погляди на життя та на ведення спільного господарства приводили до сварок та суперечок. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.

Стаття 24 Сімейного Кодексу України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він постановляє рішення про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 1 ст. 111 СК України судом вжито заходів

щодо примирення подружжя й розгляд справи слуханням відкладено на 2 місяці.

Однак, оскільки після закінчення призначеного судом строку, примирення подружжя не відбулося і обидва подружжя наполягають на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Таким чином, враховуючи, що після закінчення призначеного судом строку для примирення, позивач в справі наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка в справі проти розірвання шлюбу не заперечує, сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому наміру не мають, спільне господарство не ведуть й шлюб між ними носить формальний характер, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача в справі підлягає розірванню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка в справі надала до суду заяву про залишення їй прізвища у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - ОСОБА_3.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, ч.4 ст. 174, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3), 29 серпня 2008 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 637, від якого подружжя сумісних дітей не має - розірвати.

Залишити ОСОБА_3 її теперішнє прізвище - «ОСОБА_3».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов