печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Київської міської компанії «ЕНЕРГОСЕРВІС» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ Київська міська компанія «ЕНЕРГОСЕРВІС» - ОСОБА_2, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, штрафні санкції, витрат на правову допомогу та судовий збір.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011, судовий наказ може бути виданий за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, що підтверджуються наявністю письмового договору про надання послуг, доказів виникнення боргу та його розмірів, а також за наявності документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків з застосуванням тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ЖК Української РСР із змінами від 15.05.2013 № 239-VII, зокрема ст. 162 передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

При викладі обставин заявник послався на договір № 336 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг від 22.09.2014, укладеного між ТОВ КМК «ЕНЕРГОСЕРВІС» та ТОВ «Міська сервісна компанія «УПРАВДОМ», згідно з яким надає комунальні послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення, постачання гарячої води, опалення для споживачів - мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, у якому проживає боржник ОСОБА_1

Проте, як вбачається, ОСОБА_1 не є стороною укладеного договору, відсутні підтвердження того, що боржник делегував своє право або уповноважував ТОВ «Міська сервісна компанія «УПРАВДОМ» укладати від свого імені договори з заявником на надання послуг, серед додатків відсутні підтвердження про повідомлення боржника про заборгованість, письмові вимоги погасити борг, попередження тощо.

Окрім того, статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, стягувач просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за житлово-комунальні послуги, що накопичувалась за період з червня 2006 року по липень 2016 року включно, тобто, частина заборгованості перебуває поза межами строків позовної давності.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на їхню безспірність, що ТОВ «КМК «ЕНЕРГОСЕРВІС» не виконано, у свою чергу, свідчить про наявність спору про право, який має бути вирішений у позовному провадженні, а тому суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у повному обсязі.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, але, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Київської міської компанії «ЕНЕРГОСЕРВІС» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова