Справа № 140/826/16-ц Провадження № 22-ц/772/2702/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 35 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року у цивільній справі за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Зазначала, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання обєктів тваринного світу на території Немирівського району, в ході якої встановлено, що ОСОБА_2 здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сіткою) на Ладижинському водосховищі Південний ОСОБА_3 біля с. Новоселівка Немирівського району.

На основі результатів перевірки відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №004899 від 10.06.2015 року за ч.4 ст.85 КУпАП. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Посилаючись на те, що внаслідок незаконного вилову риби забороненим знаряддям лову відповідач наніс державі збитків, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 збитки завдані внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 7803 грн.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 3902 грн. заподіяних збитків та 689 грн. судового збору на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області 10.06.2015 року складено щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення №004899 за ч.4 ст.85 КУпАП, за те, що ОСОБА_2 10.06.2015 року о 10 год. на Ладижинському водосховищі в нерестовий період біля с. Новоселівка Немирівського району ловив рибу забороненими знаряддям лову, а саме «сіткою», в результаті чого ним було виловлено рибу виду окунь в кількості 9 шт., судак в кількості 15 шт., чим наніс збитки рибному господарству виловом цінних видів риби, порушивши ст.63 Закону України «Про тваринний світ».

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову «сітки».

Згідно розрахунку Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 15.06.2015 року загальна сума заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів на Ладижинському водосховищі річки ОСОБА_3 біля с. Новоселівка ОСОБА_2 становить 7803 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що збитки заподіяні відповідачем підлягають відшкодуванню, однак їх розмір слід зменшити відповідно до ч.3 ст.1193 ЦК України, у звязку з незадовільним майновим становищем відповідача.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому обсязі.

Згідно з ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

У відповідності до ст.66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах у розясненнях, що містяться в абз.4 п.7 постанови №4 від 01.03.2013 року звертає увагу судів на те, що правила ч.4 ст.1193 ЦК про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування завданих державі збитків з огляду на незадовільний матеріальний стан відповідача, а також на те, що ОСОБА_2 попереджали про скорочення на роботі, так як зазначені висновки суду не підтверджуються належними доказами, адже зі справи видно, що ОСОБА_2 є людиною молодого віку, працездатний, працює водієм на ТОВ «Будівельник-3» (а.с.13).

Таким чином, у справі відсутні обєктивні дані, що свідчать про незадовільний майновий стан відповідача, та які б надавали право суду зменшити розмір завданих державі збитків.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Ураховуючи положення частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України про перерозподіл апеляційним судом судових витрат при скасуванні рішення та ухваленні нового, з ОСОБА_2 слід стягнути витрати на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області сплаченого нею судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1378 грн. (а.с.1), та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1515, 80 грн. (а.с.23).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 7803 (сім тисяч вісімсот три) гривні завданих збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області судові витрати по оплаті судового збору у суді першої інстанції 1378 грн. та 1515 грн. 80 коп. за подачу апеляційної скарги, а всього 2893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) гривні 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя: