Провадження №2/748/383/16
Єдиний унікальний № 748/894/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Ребенок Н.С.

за участю представника позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до територіальної громади села ОСОБА_1 в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним вище позовом просять визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вулиця Вишнева, будинок 18, село Анисів Чернігівського району Чернігівської області: за позивачем ОСОБА_2 на ? його частину як за колишнім членом колгоспного двору та на ? частину як за спадкоємцем першої черги за законом; за позивачем ОСОБА_3 - на ? частину як за колишнім членом колгоспного двору; за позивачем ОСОБА_4 - на ? частину як за колишнім членом колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний вище будинок відносився до господарств колгоспний двір , головою колгоспного двору був ОСОБА_5, який помер 19 лютого 2015 року, а членами колгоспного двору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а тому кожному з них належало по ? частині в будинковолодінні. Після смерті ОСОБА_5, позивач ОСОБА_2 успадкувала його частку. В зв'язку із тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на імя голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому вимушені звернутись з позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не зявилися, надали повноваження на представлення їх інтересів своєму представнику ОСОБА_1 ( а.с. 29-30).

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.

Відповідач - територіальна громада села ОСОБА_1 в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника на зебезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Вирішення даного спору віднесли на розсуд суду (а.с. 43).

Керуючись ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб.

Вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до територіальної громади села ОСОБА_1 в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як роз"яснив Пленум Верховного ОСОБА_2 України в пункті 6 постанови N 20 від 22.12.95р "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до довідок №286 від 24.06.2016 року та №322 від 12.03.2016 року, виданих виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі погосподарських книг за 1986-1990 та 1991-1995 роки, господарство по вул. Вишнева,18 в с. Анисів Чернігівського району та області відносилось до категорії „колгоспний двір, і станом на 01.07.1990 р. та 15.04.1991 р. головою колгоспного двору був ОСОБА_5, а членами колгоспного двору були: його дружина - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_6. Інша донька ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30.09.1989 року по 09.11.1994 рік вибула із зазначеного господарства в м. Чернігів на навчання. Факт перебування її на навчанні з 01.09.1989 року по 30.06.1994 року підтверджується архівною довідкою №59/арх від 02.06.2016 року виданою Чернігівським національним педагогічним університетом ім. Т.Г. Шевченка та копією диплома спеціаліста серії ЛЗ №005627. Земельна ділянка за вказаною адресою згідно земельно-кадастрової книги була виділена ОСОБА_5 (а.с.12, 52,53,65,46).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 на момент припинення колгоспного двору, вибула в зв"язку з навчанням в Чернігівському національному педагогічному університеті ім. Т.Г. Шевченка, а отже не втратила право на свою частку в майні колгоспного двору.

10 жовтня 1990 року видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого житловий будинок по вул. Радянська,18 в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області, належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 (а.с.8).

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_5, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка згідно копії свідоцтва про шлюб на а.с.4, після укладення шлюбу змінила прізвище на "Пилипенко", ОСОБА_7 , яка згідно копії свідоцтва про шлюб на а.с.5, після укладення шлюбу змінила прізвище на "Ткачук", мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/4 частині.

Як вбачається із довідки Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за № 324 від 12.03.2016 року згідно рішення виконавчого комітету Анисівської сільської ради № 78 від 18.09.2002 року, вулиця Радянська перейменована на вулицю Вишнева ( а.с. 48 ).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №254507, ОСОБА_5 помер 19 лютого 2015 року (а.с.10).

Відповідно до копії спадкової справи, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.38-42,49), після померлого ОСОБА_5, спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_2, позивач по справі, яка 01.10.2015 року отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом, розташованої на території села Анисів Чернігівського району Чернігівської області, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №833965, виданого Анисівською сільською радою 11.12.2009 року.

З довідки №286 від 24.06.2016 року, виданої виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та наданої суду копії Карточки прописки, судом встановлено, що на день смерті 19.02.2015 року ОСОБА_5 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 та області, разом з ним були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 ( а.с.65-66).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, судом встановлено, що спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 прийняли його дружина - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1267 цього Кодексу, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 належала, зокрема і 1/4 частина домоволодіння по вул. Вишнева,18 у с. Анисів, Чернігівського району та області, яка перейшла в рівних частинах, тобто по 1/8 частині, до спадкоємців першої черги за законом - до позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стали мати право, кожна, на 1/8 частину вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за законом та на 1/4 частину, що належала їм як колишньому члену колгоспного двору, а позивач ОСОБА_3 - на 1/4 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору.

21 листопада 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка спадкодавця на даний будинок так як дане домоволодіння відносилося до господарства колгоспний двір, про що державним нотаріусом винесено постанову ( а.с.42 зворот).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 можливо визнати право власності, за кожною - на 1/8 частину вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за законом та на 1/4 частину, що належала їм як колишньому члену колгоспного двору, а за позивачем ОСОБА_3 - на 1/4 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору.

Як вбачається з копії технічного паспорту складеного станом на 15.03.2016 року, загальна площа спірного житлового будинку становить 80,2 кв.м., а житлова - 38,2 кв.м., допоміжні 31,2 кв.м., літні приміщення- 10,8 кв.м., інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 180369,00 грн (а.с.54-56).

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Керуючись ст.ст. 10,11, 13, 60, 61, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 1261, 1267, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до територіальної громади села ОСОБА_1 в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Вишнева, 18 в с. Анисів Чернігівського району, Чернігівської області як за колишнім членом колгоспного двору та на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Вишнева, буд. 18 в с. Анисів Чернігівського району, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 19 лютого 2015 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власносі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, в іншій частині, відмовити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Вишнева, буд. 18 в с. Анисів Чернігівського району, Чернігівської області як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Вишнева, буд. 18 в с. Анисів Чернігівського району, Чернігівської області як за колишнім членом колгоспного двору та на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Вишнева, буд. 18 в с. Анисів Чернігівського району, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 19 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8