АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Притула Н.Г.
№22-ц/796/4882/2016 Доповідач Качан В.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Качана В.Я.,

суддів Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нотаріальної дії незаконною,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 рокупозивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй ВітиВолодимирівни по посвідченню договору купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 (що діяла на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 березня 2010 року за реєстровим № 1032) продала, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1 - незаконними.

13.01.2016 року в судовому засіданні позивач подала заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса КМНО ЧорнєйВ.В. оригіналу справи для огляду в судовому засіданні та належно засвідчених копій по посвідченню договору купівлі-продажу квартири за яким ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 (що діяла на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_6, приватним нотаріусом КМНО 24 березня 2010 року за реєстровим № 1032, дія якої припинена 19 квітня 2010 року) продала, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1 та витребувати з Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що є адміністратором Єдиного реєстру, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей від 30.04.2010 № 14379184, сформований приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В.

Мотивувала заяву тим, що вказана інформація необхідна для з'ясування чи дійсно нотаріус робила запит на інформацію про припинення довіреності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року - клопотання відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про забезпечення доказів, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що копії скороченого витягу Єдиного реєстру довіреностей сформованого відповідачем та завіреною нею ж і поданого разом з письмовими поясненнями під час розгляду Дарницьким районним судом міста Києва справи за позовом ПП «Юс-Центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди і дійсним договору купівлі-продажу квартири інформація про припинення дії довіреності відсутня, а оригіналу Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреностей) до Дарницького районного суду міста Києва відповідачем для огляду надано не було.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. - Гурез І.О. проти апеляційної скарги заперечувала просила залишити ухвалу без зміни.

Заслухавши доповідь судді Качана В.Я., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд повинен сприяти особам у всебічному і повному з'ясуванні обставин справи та сприяє у здійсненні їхніх прав у випадках, передбачених ЦПК. Тобто за ст. 27 ЦПК сторони та особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, але в силу об'єктивних обставин вони не завжди це можуть зробити самостійно.

Умовами ст.133 ЦПК України передбачено, що особи які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Відповідно до ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною.

При з'ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 61 ЦПК. У деяких випадках тягар доказування регулюється нормами матеріального права.

Колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про відмову у задоволення клопотання про забезпечення доказів, оскільки питання припинення довіреності вже досліджувалось судами та вказані обставини встановленні рішеннями судів.

Крім того, заявником не було зазначено обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, з якою метою потрібно було їх забезпечити.

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви про забезпечення доказів не знайшли свого підтвердження.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді