справа №176/3417/14-ц
провадження №2/176/202/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом державного підприємства Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ДП НТЦ КПРВ матеріальну шкоду у розмірі 103794 гривен 33 копійки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 10.11.2003 року по 13.11.2009 року працював директором державного підприємства «Науково технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», а з 16.11.2009 року прийнятий на посаду заступника директора підприємства.

Контрольно ревізійним відділом в місті Жовті Води проведено планову ревізію фінансово- господарської діяльності підприємства за період з 01.01.2008 року по 30.09.2010 року, якою виявлені порушення на загальну суму 103794,33 грн., що допущенні саме у період роботи відповідача на посаді директора підприємства. За таких обставин, а також з врахуванням того що статутом підприємства передбачено, що директор розпоряджається коштами відповідно до вимог законодавства та несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, просить позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні участі не приймав, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві директор ДП «НТЦ КПРВ» просить розгляд справи проводити без участі повноваженого представника на підставі доказів, що маються в матеріалах справи.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився. При цьому ОСОБА_1 надано заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказано на невизнання позовних вимог у повному обсязі та прохання відмовити у задоволенні позову.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі.

Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 працював з 10.11.2003 року по 13.11.2009 року директором державного підприємства «Науково технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», а з 16.11.2009 року прийнятий на посаду заступника директора підприємства(а.с.27-29).

Відповідно до наказу №55 ЛС від 01.04.2011 року ОСОБА_1 звільнений з підприємства за скороченням штату(а.с.30).

Контрольно ревізійним відділом в місті Жовті Води відповідно до плану контрольно ревізійної роботи КРУ в Дніпропетровській області за четвертий квартал 2010 року проведено планову ревізію фінансово- господарської діяльності державного підприємства «НТЦ КПРВ» за період 01.01.2008 року по 30.09.2010 року якою встановлено ряд порушень на загальну суму 103794,33 грн(а.с.12).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року зобовязано ДП «НТЦ КПРВ» виконати вимоги Контрольно ревізійного відділу в місті Жовті Води від 28.01.2001 року №28/75 на суму 103794,33 грн. (а.с.8-9).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2011 року залишено без змін. (а.с.10-11).

Підстави, умови, порядок, межі й розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду заподіяну ними підприємству, установі, організації встановлені главою ІХ КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються діяльності відповідача як працівника, який перебував в трудових відносинах з позивачем, а тому відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на працівника трудових обов'язків регулюється нормами ст. ст. 130 -137 КЗпП України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України, суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130 -137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розміри; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функції працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Згідно із ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Ст. 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Ст. 135-1 КЗпП України містить положення про те, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть: крім працівників за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування, також - керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, і керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних, грошових чи культурних цінностей.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135 1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Таким чином, законодавець встановив вичерпний перелік норм і обставин згідно з якими відшкодування шкоди завданої підприємству, установі, організації їх працівником проводиться в повному або обмеженому розмірі.

Виходячи з матеріалів справи, з відповідачем не був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Його діяльність не охоплюється ознаками, переліченими у ст. 134 КЗпП України.

Позивачем не надано жодного доказу на те, що вимога щодо сплати на користь Контрольно ревізійного управління в Дніпропетровській області 103794,33 грн. виконана підприємством, натомість у матеріалах справи міститься лист, щодо виконання постанови окружного суду лише в частині предявлення позову до суду, щодо сплати суми за виявлені ревізією порушення та недоліки на загальну суму 103794,33 грн. не виконано, отже відсутні підстави стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди на користь підприємства ДП «НТЦ КПРВ».

Також, позивачем не доведену вину відповідача у завданні матеріальної шкоди підприємству в сумі 103794,33 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 88,209,215 ЦПК України, ст. ст. 130, 132,233 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову державного підприємства Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська