РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/693/16-ц

Провадження № 2/643/2081/16

02.07.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В.,

секретаря Тугайбей В.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по заборгованості зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.03.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа №643/3171/14-ц Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ за місцем фактичного проживання боржника 05.08.2014 р. відкрито виконавче провадження №4496558. Однак, відповідач від сплати аліментів ухиляється, а з березня 2015 року взагалі припинив їх виплату. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ заборгованість з виплати аліментів за 10 місяців 2014 року і за 12 місяців 2015 року становить 21621.76 грн. Позивач просить стягнути пеню, що нарахована на вказану заборгованість за період у розмірі 55819.40 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, надав квитанції про сплату аліментів, просить відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2014 року, що набрало законної сили 22.04.2014 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.03.2014 року (а.с.4).

Частиною 4 ст.195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

На підставі виконавчого листа №643/3171/14-ц Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ за місцем фактичного проживання боржника 05.08.2014 р. відкрито виконавче провадження №4496558 (а.с.5).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ заборгованість з виплати аліментів за 10 місяців 2014 року і за 12 місяців 2015 року становить 21621.76 грн. (а.с.6).

Розмір заборгованості по аліментам, який визначено державним виконавцем, позивачка підтримала,. а пеню визначила у розмірі 55819.40 грн.

Відповідач надав квитанції на яких зазначений адресат Ткаченко та цільове призначення аліменти (20.10.2014 р. у розмірі 311 грн.), а також квитанції на імя Ткаченко із призначенням переказ (14.05.2014 р., 06.06.2014 р., 21.07.2014 р., 05.08.2014 р., 30.12.2014 р. - по 311 грн.). Інші квитанції судом не приймаються, оскільки на них не вказано імя отримувача і призначення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено, що наявна заборгованість виникла не з його вини, оскільки серед наданих платіжних документів вбачається, що тільки у квитанції за 20.10.2014 р. вказані дані отримувача Ткаченко та цільове призначення аліменти, однак аліменти сплачені не у повному обсязі, що за розрахунком ВДВС становить 790 грн., тоді як сплачено 311 грн. Інші квитанції судом не приймаються як доказ сплати аліментів, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.60, 61 ЦПК України.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по аліментам, на яку позивач просить нарахувати пеню виникла з березня 2014 по грудень 2015 року, заборгованість по аліментам станом на 24.12.2015 року становить 21621.76 грн. (а.с.6).

Із розрахунку пені вбачається, що нарахована суму у розмірі 55819.40 грн. за період з березня 2014 року по грудень 2015 року (а.с.2).

Суд вважає, що розмір пені за період заборгованості по аліментам за вказаний період становить:

- за березень 2014 р. (853.81 х 1%) х 31 день = 264.68 грн.;

- за квітень 2014 р. (1042.00 х 1%) х 30 днів = 312.60 грн.;

- за травень 2014 р. (742.00 х 1%) х 31 день = 230.02 грн.;

- за червень 2014 р. (742.00 х 1%) х 30 днів = 222.60 грн.;

- за липень 2014 р. (769.37 х 1%) х 31 день = 238.50 грн.;

- за серпень 2014 р. (769.37 х 1%) х 31 день = 238.50 грн.;

- за вересень 2014 р. (769.37 х 1%) х 30 днів = 230.81 грн.,

- за жовтень 2014 р. (790.00-311.00 х 1%) х 31 день = 148.49 грн.,

- за листопад 2014 р. (790.00 х 1%) х 30 днів = 237.00 грн.,

- за грудень 2014 р. (790.00 х 1%) х 31 день = 244.90 грн.,

- за січень 2015 р. (7803.00 х 1%) х 31 день = 248.93 грн.,

- за лютий 2015 р. (803.00 х 1%) х 28 днів = 224.84 грн.,

- за березень 2015 р. (1103.00 х 1%) х 31 день = 341.93 грн.,

- за квітень 2015 р. (1172.67 х 1%) х 30 днів = 351.80 грн.,

- за травень 2015 р. (1172.67 х 1%) х 31 день = 363.53 грн.,

- за червень 2015 р. (1172.67 х 1%) х 30 днів = 351.80 грн.,

- за липень 2015 р. (1218.67 х 1%) х 31 день = 377.79 грн.,

- за серпень 2015 р. (1218.67 х 1%) х 31 день = 377.76 грн.,

- за вересень 2015 р. (1218.67 х 1%) х 30 днів = 365.60 грн.,

- за жовтень 2015 р. (1218.67 х 1%) х 31 день = 377.79 грн.,

- за листопад 2015 р. (1218.67 х 1%) х 30 днів = 365.60 грн.,

- за грудень 2015 р. (943.48 х 1%) х 7 днів = 66.04 грн.,

що загалом становить суму у розмірі 6180.64 грн.

В інших вимогах позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВССУ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах визначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 558.19 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 61.40 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, 208-209, 212-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по заборгованості зі сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий 30.03.200 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, пеню у розмірі 6180.64 грн. (шість тисяч сто вісімдесят гривень 64 копійки) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2014 року по грудень 2015 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 61.40 грн. (шістдесят одна гривня 40 копійок).

В інших вимогах - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя М.В.Мамалуй