У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 05 лютого 2009 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») укладено кредитний договір № 7426/01/09-НВ, відповідно до якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті України у межах 1 млн. грн строком до 11 січня 2021 року. Позивач належним чином виконував свої зобов'язання. У вересні 2013 року, намагаючись здійснити черговий платіж за кредитним договором, дізнався, що залишок суми кредиту необхідно сплачувати на корись Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), проте документів, які підтверджують перехід права вимоги за кредитом йому надано не було.

Згодом ОСОБА_2 дізнався, що має прострочену заборгованість за кредитом, у зв'язку з чим 05 вересня 2013 року направив на адресу ПАТ «Дельта Банк» три заяви про надання відповіді щодо підстав виникнення боргу та виписку з рахунку. Протягом вересня−жовтня 2013 року з метою мирного вирішення спірних питань позивач сплатив на користь ПАТ «Дельта Банк» 56 932 грн 19 коп. і припинив сплачувати кошти за кредитом.

У грудні 2014 року позивач отримав копію ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2014 року про відкриття провадження у справі № 592/12162/14-ц та позовну заяву з додатками, відповідно до якої ПАТ «Дельта Банк» вимагав стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 876 362 грн 12 коп.

Вважав, що ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» не мали права без його згоди укладати договір купівлі-продажу права вимоги від 26 червня 2013 року, тому просив суд визнати зазначений договір недійсним.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з вимогами ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Суди правильно відмовили у позові, оскільки ОСОБА_2 оскаржено договір, укладений між юридичними особами - ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», і підстави вважати, що зазначений договір порушує права позивача як споживача відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні. Доводи касаційної скарги про необґрунтований розмір заборгованості за кредитом та те, що кредитні кошти були надані на придбання житла не впливають на дійсність договору купівлі-продажу права вимоги від 26 червня 2013 року, укладеного між банками.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік