Справа № 192/414/15-ц
Провадження № 2-п/192/3/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви про скасування заочного рішення без задоволення

"11" березня 2016 р.Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №192/414/15-ц провадження №2/192/244/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа №192/414/15-ц провадження №2/192/244/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором №DNZ0G003200585 від 11 вересня 2003 року заборгованість за кредитом в сумі 6737 доларів 28 центів США, заборгованість за процентами в сумі 10427 доларів 64 центи США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязання в сумі 29991 доларів 18 центів США, а всього - 47156 доларів 10 центів США. Крім цього, стягнуто на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 24 лютого 2016 року з посиланням на ст.228, ч.1 ст.232 ЦПК України звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення з тих підстав, що про існування судового рішення йому повідомила в телефонному режимі державна виконавча служба, після чого з текстом рішення він ознайомився в Єдиному реєстрі судових рішень, при цьому в судовому рішенні зазначено, що відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заяв від нього не надходило, у звязку з чим було постановлено заочне рішення. Висновки суду не відповідають дійсності, так як він за місцем свого проживання жодних повідомлень суду не отримував, тому не мав можливості зявитися до суду та повідомити про причини неявки, як не отримував і рішення суду. З прийнятим рішенням він не згодний, оскільки зобовязання за кредитним договором мають виконуватися сторонами належним чином, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. В той же час, ст.256 ЦПК України встановлено строк позовної давності, в межах якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, при цьому відповідно до ч.5 ст.261 цього Кодексу за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом згідно ч.3 ст.267 ЦПК України лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення, а її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила його, при цьому згідно судової практики при вирішенні спорів з кредитних правовідносин у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки позивач звернувся до суду лише у 2015 році, вважав, що позивачем при зверненні з позовом про повергнення кредиту було порушено строк позовної давності, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви (а.с.71-73), в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд заяви про скасування заочного рішення у його відсутність. Заяву підтримав у повному обсязі та прохав її задовольнити (а.с.76).

Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.74,75), в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 та ч.1 статті 231 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст. 231, ст. 228, 229 ЦПК України суд за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, а заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, при цьому в заяві про скасування заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Судом встановлено, що заочним рішення Солонянського районного суду від 23 червня 2015 року було задоволено позов у цивільній справі №192/414/15-ц провадження 2/192/244/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNZ0G003200585 від 11 вересня 2003 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у загальній сумі 47156 доларів 10 центів США, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні 00 копійок .

В судовому засіданні встановлено, що після відкриття у даній цивільній справі провадження 03 квітня 2015 року (а.с.24), справа двічі призначалась у судові засідання, в тому числі 21 травня 2015 року, 23 червня 2015 року, при цьому відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23), яке зазначено в позовній заяві і позивачем як місце проживання відповідача (а.с.2), про що свідчать направлені рекомендованою кореспонденцією на його адресу повістки-виклики до суду, які повернулися без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.38-40, 43-44), але в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не повідомив і про зміну свого фактичного місця проживання, в звязку з чим суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім цього, відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи і за допомогою SMS повідомлень, які ним були отримані (а.с.29,41), тому судом не можуть бути прийняті доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи, а тому не міг прийняти участь у судових засіданнях та повідомити про причини своєї неявки.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1 відповідно до положень п.3,4 ч.1 ст. 229, ст. 232 ЦПК України на підтвердження своєї заяви про перегляд заочного рішення не надав будь-яких доказів неналежного його повідомлення про час та місце розгляду даної цивільної справи, в тому числі 23 червня 2015 року, коли було постановлене заочне рішення (а.с.48-50), копія якого також була направлена останньому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.51), але повернулась з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Крім цього, заява відповідача про перегляд заочного рішення взагалі не містить посилання на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, крім посилання на сплив позовної давності на звернення позивачем з позовом для захисту свого порушеного права чи інтересу, при цьому не зазначає коли почався перебіг такого строку для позивача з урахуванням строку дії кредитного договору до 11 вересня 2013 року (а.с.10), як не подав заяви про застосування строку позовної давності як підставу відмови в задоволені позову і до заяви про скасування заочного рішення, а в самій заяві не зазначено до яких із позовних вимог позивача може бути застосовано позовну давність.

Позивач зазначає, що про заочне рішення у справі він дізнався з телефонного повідомлення ВДВС та з ЄРСР, але не зазначає коли це було. В той же час, до заяви про скасування судового рішення ним додано копію заочного рішення від 23 червня 2015 року з відміткою, що рішення не набрало законної сили (а.с.66-69). Крім цього, згідно матеріалів цивільної справи (а.с.58) відповідач ОСОБА_1 безпосередньо в суді 27 жовтня 2015 року ознайомився за його письмовою заявою з матеріалами цивільної справи, а відповідно і ухваленим у справі заочним рішенням суду від 23 червня 2015 року, а до суду з заявою про скасування заочного рішення він звернувся лише 24 лютого 2016 року, що свідчить про те, що ним пропущено встановлений ч.2 ст.228 ЦПК України строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, при цьому клопотання про поновлення зазначеного строку ним не заявлялось, доказів поважності причин встановленого законом строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення ним суду не надано, тому суд приходить до висновку, що строк ним пропущено без поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заява відповідача про скасування (перегляд) заочного рішення по справі підлягає залишенню без задоволення, а постановлене судом заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку відповідно до положень ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210,229-232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №192/414/15-ц провадження №2/192/244/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя