єдиний унікальний номер справи № 423/2907/16-ц
номер провадження № 2о/423/ 142/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: судді Мозолєвої Т.В.,

за участі: секретаря судового засідання Порядіній Н.О.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що вона є дочкою ОСОБА_2, яка померла 23.08.2016 року у АДРЕСА_1. Отримати свідоцтво про смерть у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно для отримання грошової допомоги. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, місце смерті АДРЕСА_1, яка настала 23 серпня 2016 року.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, начальник відділу надав заяву у якій просив провести судовий розгляд справи без участі представника відділу, проти заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 не заперечують.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У судовому засіданні встановлено:

Згідно копії паспорту, ОСОБА_1 народилася 20 червня 1958 року у місті Попасна Луганської області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/кв.7. (а.с.6)

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася 20 червня 1958 року, батьками є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_2.(а.с.8).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 05.08.1978 року, зроблено запис за № 167. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_5.(а.с.8).

Згідно з копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 21.10.2014р., ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 14 березня 1987 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_7.(а.с.9).

ОСОБА_2 померла 23 серпня 2016 року у місті Докучаєвськ Донецької області.

Встановлені судом вищезазначені факти відповідають відомостям, викладеним у свідоцтві про смерть № 281 від 30.08.2016р., виданого «Докучаєвським міським відділом записів актів громадянського стану». (а.с.4).

При цьому, суд зазначає, що дане свідоцтво не є документом, оскільки не відповідає вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, так як видане неправомочною установою.

Заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть матері у передбаченому законодавством порядку.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання коштів на поховання.

Разом з тим, суд вважає можливим врахувати свідоцтво, як доказ факту смерті ОСОБА_2 у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, враховуючи вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2 23 серпня 2016 року у місті Докучаєвськ Донецької області, причина смерті: ішемічна хвороба сердця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити. Встановити факт смерті 23 серпня 2016 року у місті Докучаєвськ Донецької області ОСОБА_2, яка народилася 31 березня 1937 року с. Подоли, Купянського району Харьковської області, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/кв.7, причина смерті: ішемічна хвороба серця. Рішення підлягає негайному виконанню. Копію рішення суду видати особам, які брали участь у справі негайно після проголошення рішення або невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя Т.В. Мозолєва