Справа № 761/4496/16-ц
Провадження № 2/761/3669/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі Кияшко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_2, Фізіотерапевтична поліклініка Шевченківського району міста Києва про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) треті особи: ОСОБА_2, Фізіотерапевтична поліклініка Шевченківського району міста Києва про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Позовні вимоги, які були уточнені під час розгляду справи, позивач обґрунтовує тим, що з наказом начальника управління охорони здоров'я Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 24.05.2002 року № 4-к позивач був призначений на посаду головного лікаря фізіотерапевтичної поліклініки. У подальшому підпорядкованість закладу неодноразово змінювалась. 19.09.2013 року Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в особі директора Мохорєва Віталія Андрійовича, уклав з позивачем, головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва, іще і контракт № 36. 01.02.2016 року до Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва прибули представники Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шевченко О.П. та Павлюк Г.М з метою представлення колективу закладу головного лікаря цієї поліклініки, який призначений на цю посаду наказом директора Департаменту охорони здоров'я ОСОБА_2 від 20.01.2016 року № 62/к з 01.02.2016 року. У цей момент позивачу, із усного повідомлення вказаних представників Департаменту, черговий раз, перший був 29.01.2016 року під час засідання робочої групи постійної комісії з питань охорони здоров'я та соціального захисту Київської міської ради, стало відомо, що його начебто звільнено з займаної посади головного лікаря Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва, але ніяких підтверджуючих документів цьому ні перший, ні другий раз представники Департаменту не надали. При ознайомленні з наказом директора Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 від 23.12.2015 року № 1610/к "Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1." позивачу стало відомо, що іще з 23.12.2015 року з позивачем, як головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва, достроково було розірвано контракт № 36 від 19.09.2013 року на підставах передбачених контрактом та він був звільнений з посади головного лікаря Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва на підставах, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України). Підставою для видачі вказаного наказу було начебто невиконання позивачем, як головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва підпунктів 2.1.10., 2.1.17. пункту 2.1. контракту № 36 від 19.09.2013 року, укладеного між Департаментом та позивачем, як головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва. З даним наказом позивач не погоджується з наступних підстав: дострокове розірвання контракту та звільнення позивача з ініціативи відповідача здійснено у зв'язку із повідомленням про корупційні дії; в період його тимчасової непрацездатності; без відібрання у нього будь-якого пояснення щодо порушення або невиконання трудового законодавства та контракту; без будь-якого повідомлення позивача про це; з підстав не передбачених контрактом; з грубим порушення трудового законодавства; безпідставно. Крім того, наказ відповідача від 23.12.2015 року № 1610/к "Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1." з його ініціативи вручений позивачу лише 01.02.2016 року в кінці робочого дня. Тому позивач просив суд визнати дострокове розірвання контракту № 36 від 19.09.2013 року з позивачем, головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва ОСОБА_1, 23.12.2015 року на підставах, передбачених контрактом - незаконним; наказ директора Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про дострокове розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1." від 23.12.2015 року № 1610/к - скасувати; поновити позивача на посаді головного лікаря Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва; стягнути з Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу 7271,04 грн. з 01.02.2016 року по день винесення судом рішення; стягнути з Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, представник третьої особи Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району міста Києва в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району міста Києва, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Наказом начальника управління охорони здоров'я Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 24.05.2002 року № 4-к позивач був призначений на посаду головного лікаря фізіотерапевтичної поліклініки.

19.09.2013 року відповідачем з позивачем було укладено контракт №36 з 19.09.2013 року по 18.09.2016 року.

23.12.2015 року відповідачем було видано наказ №1610/к про дострокове розірвання контракту та звільнення позивача.

В даному наказі зазначено, що відповідно до службової записки заступника директора - начальника управління з організації медичного забезпечення Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2015 року №1249/02.02., за невиконання головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва ОСОБА_1 підпунктів 2.1.10., 2.1.17. пункту 2.1. контракту №36, укладеного між Департаментом та головним лікарем Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва ОСОБА_1 19.09.2013 року, з урахуванням погодження заступника голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків від 10.12.2015 року №39425, наказано достроково розірвати контракт №36 від 19.09.2013 року з позивачем 23.12.2015 року на підставах, передбачених контрактом; звільнити позивача з посади головного лікаря Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 23.12.2015 року на підставах, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 КЗпП України).

Підставою видачі наказу зазначено : контракт №36 укладений між позивачем та відповідачем 19.09.2013 року, акт від 11.08.2015 року за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 07.08.2015 - 10.08.2015, акт від 02.12.2015 року за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 27.11.2015 - 01.12.2015, службова записка заступника директора - начальника управління з організації медичного забезпечення Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2015 року №1249/02.02.

Перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва були проведені на підставі наказів відповідача №399 від 05.08.2015 року та №562 від 20.11.2015 року.

Також відповідачем на адресу позивача надсилались листи 09.12.2015 року щодо ознайомлення з актом перевірки, 09.12.2015 року попередження щодо звільнення за невиконання контракту, 23.12.2015 року щодо звільнення та отримання трудової книжки.

Відповідно до Акту перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва оперативно-штабною бригадою надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва від 17.07.2015, з метою вивчення фактів, викладених у службовій записці заступника головного лікаря з медичної частини Поліклініки Федоренко О. М. від 04.08.2015, було видано наказ Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.08.2015 № 399 «Про проведення перевірки» згідно з яким було створено комісію з перевірки діяльності Поліклініки. За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 11.08.2015 за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 07.08.2015 - 10.08.2015.

Відповідно до Акту, в ході перевірки, комісією виявлено ряд недоліків в частині організації поточного керівництва Поліклінікою, незабезпечення умов для повноцінного лікування та медичної реабілітації пацієнтів шляхом, зокрема, неухильного виконання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, незабезпечення ефективного використання та збереження наявної матеріальної бази закладу, незабезпечення раціонального добору та розстановки кадрів, невиконання норм праці відповідно до законодавства, незабезпечення дотримання закладом та працівниками санітарно-гігієнічних норм, техніки безпеки, законодавства про працю, відсутність контролю за виконанням вимог правил внутрішнього трудового розпорядку, невиконання наказів Міністерства охорони здоров'я України та Департаменту.

З метою налагодження роботи Поліклініки відповідно до законодавства України адміністрації Поліклініки надано зазначений Акт для усунення недоліків у місячний термін. Головним лікарем Акт отримано 09.09.2015.

Листом Поліклініки від 23.09.2015 № 080-366 Департаменту надані заперечення на Акт від 11.08.2015.

У зв'язку з не усуненням недоліків, у визначений Актом термін, та з метою перевірки стану усунення виявлених недоліків під час комісійної перевірки Поліклініки 07.08.2015 - 10.08.2015, наказом Департаменту від 20.11.2015 № 562 «Про проведення перевірки» створено комісію щодо перевірки стану усунення виявлених під час перевірки недоліків та врахування пропозицій, наданих адміністрації Поліклініки.

За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 02.12.2015 за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 27.11.2015 - 01.12.2015. Зазначений Акт направлено позивачу листом Департаменту від 09.12.2015 № 1254/06.01.

Згідно Акту, в ході перевірки, комісією встановлено, що адміністрацією Поліклініки виявлені раніше недоліки усунуто частково. Залишились не усунутими недоліки в частині порушення: постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 «Про затвердження Порядку акредитації закладу охорони здоров'я»; Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 02 лютого 2011 року № 49, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 лютого 2011 року за № 171/18909; Стандартів акредитації закладів охорони здоров'я, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 березня 2011 року № 142, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 червня 2011 року за ./о 678/19416; наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 лютого 2000 року 33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я»; наказу Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974.

Згідно пояснень представника відповідача, в Поліклініці відсутній сертифікат відповідності закладу стандартам акредитації. Термін дії сертифікату закінчився в 2011 році.

Відповідно до Порядку акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 № 765 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 № 1216), акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

Акредитації підлягають всі заклади охорони здоров'я незалежно від форми власності, крім аптечних, акредитація яких може здійснюватися на добровільних засадах.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 02 лютого 2011 року № 49, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 лютого 2011 року за № 171/18909, затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з медичної практики.

Відповідно до пункту 4.1 Ліцензійних умов суб'єкти господарювання, що провадять медичну практику, повинні забезпечувати проведення акредитації закладу охорони здоров'я у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

В Акті від 11.08.2015 за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 07.08.2015 - 10.08.2015 адміністрацію Поліклініки було зобов'язано в місячний термін забезпечити підготовку та подання у встановленому порядку документів для проходження державної акредитації закладу охорони здоров'я.

Відповідно до Акту від 02.12.2015 за результатами комісійної перевірки Фізіотерапевтичної поліклініки Шевченківського району м. Києва 27.11.2015 - 01.12.2015 встановлено, що зазначене порушення не усунуто, документи для проходження державної акредитації Поліклініки не підготовлені, заява в акредитаційну комісію при Департаменті охорони здоров'я не подавалась.

Таким чином, позивачем не вжито відповідних заходів реагування, не надано ґрунтовних пояснень щодо причин виникнення порушень, проігноровано виконання наданих комісією пропозицій,

Враховуючи зазначене, позивачем не забезпечено виконання підпунктів контракту № 36, укладеного між Департаментом та позивачем 19 вересня 2013 року, а саме: підпункту 2.1.10 пункту 2.1.: подавати Департаменту квартальну та річну фінансову звітність в установленому порядку. Щокварталу подавати Департаменту, з яким укладено цей контракт, звіт про виконання критеріїв оцінки діяльності Установи наведених у додатку до цього контракту. У разі невиконання передбачених критеріїв діяльності Установи, керівник подає до Департаменту, разом із звітом, пояснення щодо причин їх невиконання. Подавати Департаменту, на його вимогу, фінансову звітність за місяць та звіт про результати виконання конкретного господарського договору Установи; підпункту 2.1.17 пункту 2.1.: виконувати рішення Київської міської ради, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови, накази Міністерства охорони здоров'я України, накази Департаменту, інші нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 7.3 (а) зазначеного контракту підставою для дострокового розірвання контракту за ініціативою Департаменту є невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом.

Згідно пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, розпорядження Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва», та пункту 7.3 за невиконання підпунктів 2.1.10, 2.1.17 пункту 2.1. контракту № 36, укладеного між Департаментом та позивачем 19 вересня 2013 року, з урахуванням погодження заступника голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків від 10.12.2015 № 39425, з позивачем дострокового розірвано контракт та звільнено з посади головного лікаря Поліклініки 23.12.2015 на підставах, передбачених контрактом (пункт 8 статті 36 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до пункту 7.6 контракту при достроковому розірванні контракту з підстав, передбачених пп. 7.3, 7.4, він розривається з попередження відповідної сторони за два тижні.

Так, відповідно до листа Департаменту від 09.12.2015 № 061-15121/09 позивач попереджався про звільнення згідно з пунктом 7.3 за невиконання підпунктів 2.1.10 та 2.1.17 Контракту.

Крім того, листом Департаменту від 23.12.2015 № 061-15729/09 позивача було повідомлено про звільнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав передбачених ст. 41 КЗпП України.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз'яснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, виходячи з п.п. 4, 8 ст. 36, ч. З ст. 40, ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюється.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи пояснення та надані у справі докази, суд вважає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням чинного законодавства України, позивач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають

Оскільки, позовні вимоги про стягнення заробітної плати за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 40, 41 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_2, Фізіотерапевтична поліклініка Шевченківського району міста Києва про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя