2/225/841/2016

РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.

за участю секретаря Савченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 01.07.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів № 175/3590-КР3589. Відповідно до умов п.1.1 кредитного кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 25783,00 доларів США зі сплатою 12,55 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначених в додатку №1 до договору, строком погашення кредиту до 01.07.2015 року. 01.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №3589-П, згідно умов якого ОСОБА_2 зобовязався перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій у розмірі та випадках, передбачених договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором перед відповідачем виконав.

Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 03.02.2016 року має заборгованість 59878 доларів США 28 центів, що станом на дату розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 1549216 грн. 03 коп., яка складається з наступного:

631683,34 грн. - заборгованість за кредитом;

445056,43 грн. - заборгованість за відсотками;

326230,56 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

146245,71 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Належно повідомлений через розміщення інформації в засобах масової інформації газеті «Урядовий курєр» № 158 від 23.08.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо вимог позивача по стягненню заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до договору № 175/3590-КР3589 від 01.07.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала на купівлю транспортного засобу 25783,00 доларів США зі сплатою 12,55 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначених в додатку №1 до договору, строком погашення кредиту до 01.07.2015 року.

01.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №3589-П, згідно умов якого ОСОБА_2 зобовязався перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій у розмірі та випадках, передбачених договором.

Відповідач ОСОБА_1 зобовязання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.02.2016 року має заборгованість 59878 доларів США 28 центів, що станом на дату розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 1549216 грн. 03 коп., яка складається з наступного:

631683,34 грн. - заборгованість за кредитом;

445056,43 грн. - заборгованість за відсотками;

326230,56 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

146245,71 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На підставі укладених договорів поруки та ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В той ж У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу.

В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають у м.Донецьку, пеня нарахована також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним.

У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховану банком суму пені.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідачів.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1076739 (один мільйон сімдесят шість тисяч сімсот тридцять девять) грн. 77 коп., витрати на сплату судового збору у розмірі 16151 (шістнадцять тисяч сто пятдесят одна ) грн. 10 коп. та витрати, повязані з оголошенням у пресі у сумі 315 ( триста пятнадцять ) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача. яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: