Дата документу 20.12.2016
Справа № 2-574/10
Провадження № 6/334/419/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Гопка Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання Старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя про примусове проникнення до житла боржника

встановив:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло подання Старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки його майнового стану.

У поданні зазначено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції перебувають три виконавчі провадження з примусового виконання: Виконавчий лист № 2-574 виданий 15.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 «Фінанс ОСОБА_2» борг у розмірі 790072,15 гривень, виконавчий лист № 2/0808/356 виданий 30.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» борг у розмірі 833982,49 гривень, виконавчий лист № 2-1532 виданий 14.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» борг у розмірі 129241,27 гривень.

Старшим державним виконавцем відділу, було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеними виконавчими документами, копії яких, надіслано сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

На неодноразові вимоги державного виконавця боржнику з'явитися до відділу він реагував, до відділу не зявлявся, документів, підтверджуючих сплату боргу не надав. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно довідки ДПС України, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах - за боржником зареєстровано відкритті рахунки, однак кошти для задоволення вимог на них відсутні. Згідно довідки ПФ України, боржник не працевлаштований та пенсію не отримує. Відповідно довідки ДАІ рухоме майно у боржника відсутнє. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відсутні. Відповідно довідки Держгеокадастру в Запорізькій області, за боржником не зареєстровано право власності на земельні ділянки. З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації, а саме за адресою : м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 5/203, 22.11.2016 року, державним виконавцем було здійснено вихід до місця мешкання боржника, але потрапити до квартири та здійснити перевірку майнового стану, було неможливо у звязку з тим, що двері ніхто не відчинив, про що, було складено відповідний акт державного виконавця, в присутності представника стягувана та понятих. Боржнику було залишено повістку зявитися до відділу на 24.11.2016 рік, однак боржник так і не зявився та жодних пояснень з приводу не виконання рішення суду не надав.

Станом на 29.11.2016 рік, боржником ОСОБА_1, рішення суду не виконується. Заборгованість по сплаті боргу, з урахуванням виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій складає 1927633,74 грн. Проте виконання рішення суду стає неможливим, тому, з метою перевірки майнового стану боржника, заявник на підставі ст..18 Закону України «Про виконавче провадження» просить суд постановити рішення про примусове проникнення до житла боржника. Справу розглянути без участі представника Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані заявником письмові докази, суд вважає що у задоволенні вимог слід відмовити виходячи з наступного:

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

За положеннями ст. 30 Конституції України, ст.311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла передбачено Загальною декларацією прав людини 1948 року; Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, котрі згідно ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно із ст..18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно зі ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

При зверненні до суду, заявник намагався довести що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань за виконавчим документом та перешкоджає державному виконавцю здійснити перевірку його майнового стану.

Проте, у ході судового розгляду встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції перебувають три виконавчі провадження з примусового виконання: Виконавчий лист № 2-574 виданий 15.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 «Фінанс ОСОБА_2» борг у розмірі 790072,15 гривень, виконавчий лист № 2/0808/356 виданий 30.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» борг у розмірі 833982,49 гривень, виконавчий лист № 2-1532 виданий 14.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» борг у розмірі 129241,27 гривень.

Старшим державним виконавцем відділу, було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеними виконавчими документами, копії яких, надіслано сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома.

Матеріали справи не містять даних про направлення державним виконавцем в порядку, передбаченому ч.1 ст.31 Закону, копії вказаної постанови боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та обізнаність останньої про відкриття виконавчого провадження.

На підтвердження ухилення боржника від виконання судового рішення та обґрунтованості подання, державний виконавець надав лист, яким боржник повідомлялася про вчинення виконавчих дії. Разом із тим, належних та допустимих доказів про отримання цього листа боржником суду не надано.

До матеріалів справи додані акти державного виконавця від 22.11.2016 року, який свідчать про вихід державного виконавця за зареєстрованим місцем проживання боржника. Проте доказів про повідомлення та обізнаність боржника про проведення виконавчих дій не надано.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення та створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Крім того, державним виконавцем не доведено неможливість виконання рішення суду в інший спосіб, крім примусового входження до житла боржника, за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем вимог ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» щодо встановлення майнового стану боржника.

З огляду на наведене суд вважає висновок ВДВС про необхідність проникнення до житла боржника є передчасним, а тому у задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст.376 ЦПК України, ст..11, 18 Закону України «Про виконавче провадження» суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.