РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/76/16-ц

Провадження № 2/700/61/16

14 вересня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивують тим, що 18 червня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір 234168-CRED. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит ОСОБА_2 у розмірі 12000 грн. на термін до 18.06.2010 року.

Відповідач зобовязувався погасити кредит, сплатити за його користування відсотки в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

18.06.2008 року з метою належного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

За умовами вищезазначеного договору поруки ОСОБА_3 поручилася перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за кредитним договором.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» свої зобов'язання за договором виконав, однак ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконує, суму боргу не погасив, плату за користування кредитом щомісячно не сплачує, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом та відсотками станом на 14.12.2015 року становить 41697 грн.69 коп., яка складається з заборгованості за кредитом-8873 грн.98 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом -32823 грн.71 коп..

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, в розмірі 12869 грн.74 коп., яка була задоволена рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк», різниця становить -28827 грн.95 коп.

Крім того до суми заборгованості відповідно договору входить штраф (фіксована частина) -250 грн. та штраф (процентна складова) -1441 грн. 40 коп.

Отже заборгованість до стягнення становить 30519 грн.35 коп.

З огляду на вищевикладене просять стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитом в сумі 30519 грн.35 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з позовними вимогами не згідний та просить в позові відмовити. Свої заперечення мотивує наступним. Він дійсно 18 червня 2008 року взяв кредит в ПАТ КБ «ПриваТ Банк» в сумі 12000 грн. Дійсно у звязку з скрутним матеріальним становищем у нього виникла заборгованість за кредитним договором. За рішенням Лисянського районного суду від 24.12.2009 року з нього та ОСОБА_3 солідарно було стягнено заборгованість за кредитом в сумі 12869 грн.74 коп., 120 грн. судових витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу та витрати по сплаті державного мита в сумі 128 грн.70 коп. 22 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Лисянського РУЮ було відкрито виконавче провадження. 06.07.2010 року постановою відділу ДВС Лисянського РУЮ на його майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Майно передано на реалізацію та на даний час йому невідома доля арештованого майна.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами не згідна та просить в позові відмовити. Вона дійсно 18.06.2008 року поручилася перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за кредитним договором №234168-CRED. Дійсно у звязку з скрутним матеріальним становищем у ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором. За рішенням Лисянського районного суду від 24.12.2009 року з нього та ОСОБА_3 солідарно було стягнено заборгованість за кредитом в сумі 12869 грн.74 коп., 120 грн. судових витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу та витрати по сплаті державного мита в сумі 128 грн.70 коп. 22.02.2010 року було відкрите виконавче провадження та постановою відділу ДВС Лисянського РУЮ на майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Майно передано на реалізацію та на даний час їй невідома доля арештованого майна.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: представник відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції в судовому засіданні пояснила, що 22 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Лисянського РУЮ на підставі виконавчого листа №2-661 від 20.01.2010 року виданий Лисянським районним судом було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 12869 грн.74 коп. заборгованості за кредитом та відсотками, 120 грн. судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення -128 грн.70 коп.. 06.07.2010 року постановою відділу ДВС Лисянського РУЮ на його майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Частина майна було реалізовано та кошти від його реалізації передані на рахунок позивача, а частина передана на зберігання позивача. Доля майна переданого на зберігання ПАТ КБ «Приват Банк» їй невідома.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно кредитного договору 234168-CRED від 18 червня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» надав кредит ОСОБА_2 у розмірі 12000 грн. на термін до 18.06.2010 року.

Відповідач зобовязувався погасити кредит, сплатити за його користування відсотки в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

18.06.2008 року з метою належного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

За умовами вищезазначеного договору поруки ОСОБА_3 поручилася перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за кредитним договором.

В даному позові ставиться питання про стягнення заборгованості за кредитом-8873 грн.98 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом -32823 грн.71 коп.. Позивач вказує, що від цієї суми заборгованості віднімається сума, в розмірі 12869 грн.74 коп., яка була задоволена рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк», різниця становить -28827 грн.95 коп. Крім того, просять стягнути штраф (фіксована частина) -250 грн. та штраф (процентна складова) -1441 грн. 40 коп. Всього 30519 грн.35 коп. заборгованості за кредитом.

Як встановлено судом рішенням Лисянського районного суду від 24.12.2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за кредитним договором від 18.06.2008 року на загальну суму 13118 грн.44 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту -8873 грн.98 коп., заборгованість по відсотках -2230 грн.54 коп., заборгованість по штрафах -1765 грн.22 коп.

Не зрозуміло яким чином збільшилися позовні вимоги, оскільки заборгованість за кредитом (тілом кредиту в сумі -8873 грн.98 коп.) повністю стягнуто. Розрахунків не надано, з яких міркувань в розрахунок включено борг за кредитом в сумі 8873 грн. 98 коп. невідомо, представник позивача в судові засідання на неодноразові виклики не зявляється і пояснень не надав.

Більше того, 22 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Лисянського РУЮ на підставі виконавчого листа №2-661 від 20.01.2010 року виданий Лисянським районним судом було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 12869 грн.74 коп. заборгованості за кредитом та відсотками, 120 грн. судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення -128 грн.70 коп.. 06.07.2010 року постановою відділу ДВС Лисянського РУЮ на його майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Як пояснила представник ДВС майно було арештоване та рухоме майно було передано до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» на зберігання, що підтверджується актом №16/084-10Л від 23.07.2010 року. Частину майна було реалізовано та кошти від його реалізації передані на рахунок позивача, що підтверджується розпорядженнями головного державного виконавця ВДВС Лисянського РУЮ №8055 від 19.08.2010 року, №8091 від 20.08.2010 року та №640/210 від 23.12.2010 року, а частина передана на зберігання до ПАТ КБ «Приват Банк», що підтверджується актом державного виконавця №640/10-2 від 12.05.2010 року. Доля майна переданого на зберігання ПАТ КБ «Приват Банк» - невідома. Представник позивача в судові засідання на неодноразові виклики не зявляється і пояснень не надав.

Звертає на себе увагу заява представника ПАТ КБ «Приват Банк» № від 18.07.2016 року в якій вказано, що відповідно до платіжного доручення №ВО1S5В10HW від 05.01.2016 р. було сплачено судовий збір до Лисянського районного суду за подачу позовної заяви до ОСОБА_2. З огляду на те, що судовий збір був сплачений повністю, але до суду позов не був направлений просять надати суд довідку про те, що ПАТ КБ «Приват Банк» з позовною заявою до ОСОБА_2 не звертався.

Враховуючи, що вищевказана заява надійшла до Лисянського районного суду 22 серпня 2016 року, а позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - 04 лютого 2016 року, незрозуміло чи звертався позивач до суду ціленаправлено, чи позовна заява направлена помилково. Представник позивача в судові засідання на неодноразові виклики не зявився і пояснень не надав.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідачі не визнали позовних вимог, а позивач не довів обґрунтування позовних вимог, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Що ж стосується вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачів судового збору - ця вимога теж не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що в позовних вимогах позивачу відмовлено повністю судові витрати з відповідачів стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.526, ч.3 ст.551, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15,15-1,30,62, 88, 202, 202-1, 203, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитись в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 19 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -