Провадження №2/485/421/16
19 вересня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Лисенко М.Є.
при секретарі Бондаренко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
26 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 14 січня 2013 року ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 уклали договір за №A32NRG99270024, за умовами якого Банк передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4251 грн. 43 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
На погашення вказаного кредиту ОСОБА_1 зобов'язувалася щомісяця вносити заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію, а також інші витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам "Рострочка".
У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомила.
Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.
На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу. надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.
Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 14 січня 2013 року ПАТ «Акцент-Банк» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку уклали кредитний договір №A32NRG99270024, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 4251 грн. 43 коп., а остання зобов'язувалася повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Пунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.7, 5.1, 5.3 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.5-11), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідач ознайомлений та не надав будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, винагороду, неустойку (штраф,пеню), передбачених діючим договором. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором,більше, ніж на 30 днів, сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки платежу та штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін.
Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав.
Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378 грн.
Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213- 215,218,224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» судові витрати у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.
Копію рішення направити сторонам для відома не пізніше 5-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

СУДДЯ