Номер провадження 2/754/87/16
Справа №754/4240/15-ц
21 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
при секретарі Шевчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом, вимоги якого були уточнені під час розгляду справи, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № K2H7GA00000011 від 10.07.2007 року, згідно з яким Банк зобов»язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 226755,00 євро на термін до 10.10.2017 року, а відповідач зобов»язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати відповідач повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Також, в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки.
Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що вимога до поручителя щодо виконання забезпеченого виконання залишена без задоволення, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість у розмірі 106650, 65 євро, що за курсом 24, 4928 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.09.2015 року складає 2612173, 04 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору.
В судовому засіданні представник позивача Борщ А.В. уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду судом повідомлені належним чином, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідачі не повідомили, за таких обставин суд визнав причини їх неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
11.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № K2H7GA00000011 (а.с.9-10).
Відповідно до п.1.1 даного договору, банк зобов»язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений у п.7.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 7 договору.
Згідно п.7.1 кредитного договору, банк зобов»язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 10.07.2007 року по 10.07.2017 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 179280, 00 євро зі сплатою відсотків у розмірі 0, 84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 1, 5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.
Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 2501, 95 євро для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с.13-15).
Крім того, 22.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 1, за умовами якої банк зобов»язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 10.07.2007 року по 10.07.2017 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 226775, 00 євро зі сплатою відсотків у розмірі 0, 84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.
Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 3205, 63 євро для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с.16).
Також, 10.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до п.16 якого предметом договору є порука поручителя перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов»язань за кредитним договором від 10.07.2007 року № K2H7GA00000011.
Згідно п.п.5, 6 договору поруки, у разі невиконання боржником будь-якого зобов»язання, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов»язань. Поручитель зобов»язаний виконати зобов»язання, зазначені у письмовій вимозі кредитора протягом п»яти днів з моменту отримання вимоги (а.с.17).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені Кредитним договором, не виконує.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
За правилом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Позивач просить стягнути заборгованість за договором кредиту в доларах США, не визначаючи еквівалент у гривні.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачів пені в розмірі 5351,79 євро, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов»язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (а.с.14, зворот).
Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Такий порядок визначено Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодам, укладеними між резидентами на території України.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки НБУ. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися лише у національній валюті України - гривні.
Дана правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 01.04.2015 року у справі №909/660/14.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно проводилось нарахування пені в євро, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 5351, 79 євро задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі по 1827, 00 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 551, 553, 554, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: