У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЯР» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17 січня 2011 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою діяльністю «ДІЯР» (далі - ТОВ «ДІЯР») було укладено генеральну кредитну угоду № 01/14/663 про надання позичальнику кредитних коштів в порядку і на умовах, визначених угодою та кредитних договорах, укладених в її рамках. Крім того, 17 січня 2011 року між вказаними сторонами в рамках генеральної кредитної угоди було укладено кредитний договір № 010/14/664 про надання відновлювальної кредитної лінії у розмірі 500 000 грн, строком до 10 січня 2012 року зі сплатою 19 % річних. 22 грудня 2011року додатковою угодою № 1 позичальнику збільшено відсоткову ставку до 23 % річних, строком до 10 жовтня 2012 року. 20 січня 2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ДІЯР» за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є належне відповідачу на праві власності нерухоме майно, а саме: магазин-кафетерій, загальною площею 283,1 кв. м, та земельну ділянку на якій знаходиться визначені будівлі, загальною площею 0,0933 га, які розташовані по АДРЕСА_1 Київської області. Про необхідність виконання зобов'язання банк повідомляв і ОСОБА_4, і ТОВ «ДІЯР», проте вимога не виконана. Посилаючись на вказане, позивач просив в рахунок заборгованості у розмірі 502 919 грн 50 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості у розмірі 502 919 грн 50 коп. за кредитним договором від 17 січня 2011 року № 010/14/664, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІЯР» звернуто стягнення на майно, предмет іпотеки за договором іпотеки від 20 січня 2011 року, що належить ОСОБА_4, а саме: магазин-кафетерій, загальною площею: 283,1 кв. м, розташований по АДРЕСА_1 Київської області, який належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, виданого Фастівецькою сільською радою Фастівського району Київської області 19 листопада 2009 року на підставі рішення виконкому Фастівецької сільської ради від 17 листопада 2009 року за № 11/3 та зареєстроване в комунальному підприємстві Київської обласної ради «Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 400, книга 6; земельна ділянка для комерційної діяльності, кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 0,0933 га, розташованої по вище вказаній адресі, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що виданий Фастівецькою сільською радою Фастівського району Київської області на підставі рішення Фастівської сільської ради від 03 червня 2008 року № 4-20-У і який зареєстрований в Книзі записів державних актів права приватної власності на землю 25 червня 2008 року за № 01:08:032:00097. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі встановленому у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2015 року заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року змінено в частині визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу предмета іпотеки у розмірі встановленому у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6.53 Договору іпотеки від 20 січня 2011 року, зазначивши, що початкова ціна продажу - не може бути нижчою за 90% вартості предмету іпотеки, визначеної шляхом його оцінки, а саме 702 000 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник також порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України та керуючись нормами Закону України «Про іпотеку», обґрунтовано виходили із того, що кредитне зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, є підстави для задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Також, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що банком не пропущено строк позовної давності, оскільки умовами кредитного договору від 17 січня 2011 року з доповненням та додатковою угодою до цього договору обумовлено строк позовної давності тривалістю п'ять років.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судамидопущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЯР» про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова