РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гавілей М.М.,

при секретарі: Корольковій К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що йому належить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська (на теперішній час вул. Дружби), 15, а відповідач ОСОБА_2 є власником інших 1/3 частин зазначеного будинку та земельної ділянки.

Вказував на те, що спільне користування будинком та земельною ділянкою разом із відповідачем суперечить інтересам позивача, між ними не досягнуто згоди щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку, а тому між ними виник спір.

Ухвалою Токмацького районного суду від 11.03.2016 року залучено в якості співвідповідача за клопотанням позивача ОСОБА_3.

На підставі вище викладеного, посилаючись на висновки експертного будівельно-технічного дослідження №03/2016 від 21.03.2016 року уточнив заявлені позовні вимоги та просив виділити йому в натурі у власність 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою: вул. Радянська (на теперішній час вул. Дружби) № 15 у м. Токмак Запорізької області, а саме: коридор 1 площею 3,6 кв.м., кладову 2 площею 2,6 кв.м., кухню 3 площею 9,5 кв.м., кімнату житлову 4 площею 15,1 кв.м., кімнату житлову 5 площею 14,4 кв.м., веранду літ «а» площею 4,6 кв.м., веранду літ. «а-1» площею 5,3 кв.м., прибудову літ. «б» площею 5,7 кв.м., вбиральню літ. «І», душ літ. «Д», літню кухню літ. «З», гараж літ. «Ж», льох літ. «М», сарай літ. «Н», басейн літ. «К», паркан № І, паркан № ІІ, ворота № ІІІ, а також 2/3 частини земельної ділянки площею 601 кв.м.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнав та прохав розглянути справу на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На думку суду, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяви відповідачів про визнання позову слід прийняти та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська (на теперішній час згідно рішення Токмацької міської ради № 13 від 21.01.2016 року перейменовано на вул. Дружби), що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 23.06.1989 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2016 року.

На підставі договору довічного утримання від 15.02.2006 року власником 1/3 частина садиби за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, 15, є ОСОБА_3.

Також відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 111762 від 26.01.2005 року, серії ЗП №171625 від 30.05.2006 року земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Токмак, вул. Радянська, 15, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:021:0090 є ОСОБА_1 2/3 частки, ОСОБА_3 1/3 частка.

Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом.

Згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Так, Верховний Суд України в постанові від 04.12.2013 року у справі № 6-130цс13 зазначив, що враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою КМУ від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Таким чином, для вирішення питання щодо виділення частки із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, зокрема житлового будинку, необхідна наявність висновку відповідного будівельно-технічного дослідження про можливість виділення окремої площі, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення тощо.

Відповідно до п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р оку № 55 поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм.

Судом встановлено, що відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 03/2016 від 21.03.2016 року, виділити 2/3 частини спірного житлового будинку позивачу є можливим, існує варіант виділу з урахування фактичного порядку користування домоволодінням між співвласниками, зокрема: позивачу виділити в натурі коридор 1 площею 3,6 кв.м., кладову 2 площею 2,6 кв.м., кухню 3 площею 9,5 кв.м., кімнату житлову 4 площею 15,1 кв.м., кімнату житлову 5 площею 14,4 кв.м., веранду літ «а» площею 4,6 кв.м., веранду літ. «а-1» площею 5,3 кв.м., прибудову літ. «б» площею 5,7 кв.м., вбиральню літ. «І», душ літ. «Д», літню кухню літ. «З», гараж літ. «Ж», льох літ. «М», сарай літ. «Н», басейн літ. «К», паркан № І, паркан № ІІ, ворота № ІІІ.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості виділити відокремлені частини спірного будинку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині виділу позивачу 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч.4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Виходячи з розташування житлового будинку, планування, етажності і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, часток співвласників в праві власності, розташування надвірних будівель, розмірів і конфігурації земельної ділянки, суд приходить до висновку про можливість виділу позивачу 2/3 частин спірної земельної ділянки площею 601 кв.м. відповідно до запропонованого судовим експертом варіанту за планом-схемою земельної ділянки, що додається до експертного дослідження.

Разом з тим, позов до відповідача ОСОБА_2задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Згідно положень частини 1 ст. 33 ЦПК України , суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

У відповідності до принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ в суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи, що співвласником 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та 1/3 частини земельної ділянки за адресою: м. Токмак, вул. Радянська, 15, є ОСОБА_3, за таких обставин суд вважає ОСОБА_2 неналежним відповідачем і в позові у цій частині відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 319, 364 ЦК України, ст.ст. 78, 88 ЗК України, ст.ст.15, 174, 213-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 у власність в натурі частку із спільного майна - 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою: вул. Радянська (на теперішній час вул. Дружби) № 15 у м. Токмак Запорізької області, а саме: коридор площею 3,6 кв.м. позначений цифрою «1» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, кладова площею 2,6 кв.м. позначена цифрою «2» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, кухня площею 9,5 кв.м. позначена цифрою «3» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, кімната житлова площею 15,1 кв.м. позначена цифрою «4» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, кімната житлова площею 14,4 кв.м. позначена цифрою «5» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку - загальна площа яких 45,2 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м. та веранда площею 4,6 кв.м. позначена літерою «а» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, веранда площею 5,3 кв.м. позначена літерою «а-1» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку, прибудова площею 5,7 кв.м. позначена літерою «б» в Експлікації внутрішніх площ до плану будинку та господарські будівлі та споруди: вбиральня позначена літерою «І», душ позначений літерою «Д», літня кухня з господарчою будівлею позначена літерою «З», гараж позначений літерою «Ж», льох позначений літерою «М», сарай позначений літерою «Н», басейн позначений літерою «К», паркан № І, паркан № ІІ, ворота № ІІІ.

Виділити ОСОБА_1 у власність в натурі частку із спільного майна - 2/3 частини земельної ділянки площею 601 кв.м. за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Радянська (на теперішній час вул. Дружби) № 15 у м. Токмак Запорізької області згідно доданого до експертного будівельно-технічного дослідження №03/2016 від 21.03.2016 року плану-схеми земельної ділянки.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: