АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/707/15-ц Головуючий в і-й інстанції
Провадження №22ц/774/731/К/16 суддя Тарасенко О.В.
Категорія - 81 (ІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ПАТ «ПівнГЗК») звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (надалі ОСОБА_4 ВДВС Криворізького МУЮ) ОСОБА_3 та просило суд визнати бездіяльність державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_3 щодо не вчинення дій по закінченню виконавчого провадження за виконавчим листом №2-147 від 10.06.2008 року неправомірною та зобовязати вказаного державного виконавця закінчити виконавче провадження за даним виконавчим листом, про що винести постанову.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на виконанні в ОСОБА_4 ВДВС Криворізького МУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист Тернівського районного суду м. Кривого Рогу у справі №2-147 від 10.06.2008 року про стягнення з ПАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн.

14.08.2014 року на виконання виконавчого листа підприємством перераховано 15 000,00 грн., а саме: на рахунок ОСОБА_2 12 693,60 грн. (як оплату моральної шкоди); на рахунок Управління державної казначейської служби України в ОСОБА_4 районі м. Кривого Рогу 2 306,40 грн. (в якості податку на доходи фізичних осіб із загальної суми заборгованості), тому вважає, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, виконано у повному обсязі та державний виконавець був зобовязаний закрити виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням. Однак, 16.02.2015 року державним виконавцем було повідомлено ПАТ «ПівнГЗК» листом про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, тому ПАТ «ПівнГЗК» звернулося до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року визнано неправомірними дії ОСОБА_4 ВДВС Криворізького МУЮ лист №4116 від 16.02.2015 року про відмову в закінченні виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-147 від 10.06.2008р., виданого Тернівським районним судом м.Кривого Рогу.

Зобовязано державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-147 від 10.06.2008р., виданого Тернівським районним судом м.Кривого Рогу 13.12.2010р., про стягнення з ПАТ «ПівнГЗК» на ОСОБА_2 15 000,00 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ПАТ «ПівнГЗК» на бездіяльність державного виконавця, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неврахування положень абзацу а) п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, яким встановлено, що суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоровя до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків не включаються.

ОСОБА_2 та представник ПАТ «ПівнГЗК», будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с. 61, 62), в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2008 року з ПАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_2 стягнуто 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання.

Постановою ОСОБА_4 ВДВС Криворізького МУЮ від 13.02.2009 року відкрито виконавче провадження ВП № 11384253 (а.с. 6).

Відповідно до платіжного доручення № від 14.08.2014 року ПАТ «ПівнГЗК» перерахувало на користь ОСОБА_2 за даним виконавчим листом 12 693,60,60 грн. При цьому, 2 306,40 грн. ПАТ «ПівнГЗК» перерахувало на користь держави у вигляді податку з доходів фізичних осіб (а.с. 25, 26).

ОСОБА_4 ВДВС Криворізького МУЮ від 16.02.2015 року боржника повідомлено поро відсутність підстав для закриття виконавчого провадження (а.с. 8).

Задовольняючи скаргу ПАТ «ПівнГЗК» та зобовязуючи державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з правомірності дій ПАТ «ПівнГЗК» при утриманні із сум відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, податку на доходи фізичних осіб у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України та наявності у звязку з цим підстав для закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За ст. 127 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом ІV цього Кодексу.

За ст. 162 Податкового кодексу України 162.1. Платниками податку є: 162.1.1. фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; 162.1.3. податковий агент.

Відповідно до пп. 164.2.14 ст. 164 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди крім:

а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоровю;

б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобовязання;

в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобовязань або інших сум бюджетного відшкодування;

г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою у порядку, встановленому законом;

ґ) виплати з державного бюджету, пов'язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.

Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань та викупних сум за договорами страхування. Також не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу кошти, отримані платником податку в рахунок компенсації (відшкодування) вартості майна (нематеріальних активів), примусово відчуженого державою у випадках, передбачених законом, або вартість такої компенсації, отриманої у негрошовій формі (пп. 165.1.16 ст. 165 ПКУ).

Таким чином, суми, отримані за рішенням суду внаслідок відшкодування платнику податку шкоди завданої здоровю, відповідно до пп. 164.2.14 статті 164 ПКУ не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не підлягають оподаткуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2008 року з ПАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_2 стягнуто 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання, а тому стягнута сума не є обєктом оподаткування доходу платника податку.

Таким чином, висновок суду про задоволення скарги ПАТ «ПівнГЗК» не можна визнати обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні, так як згідно виконавчого документу до стягнення на користь ОСОБА_2 підлягає сума 15 000 грн., а фактично було стягнуто 12 693,60 грн., тобто рішення суду виконано не у повному обсязі.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ПАТ «ПівнГЗК» на бездіяльність державного виконавця.

Згідно ч.1, пп. 9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI, в редакції станом на 01.09.2015 року, за подання фізичною особою до суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При цьому, у пункті 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, з наступними змінами, розяснено, що підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали, проте з урахуванням розяснень, наданих у пункті 6 цієї постанови.

Пункт шостий цієї постанови містить розяснення про те, що позивачі, які звільнені від сплати судового збору при предявленні окремих позовів і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при предявленні позову, а й при поданні апеляційних скарг.

Оскільки, ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів стягує судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) у розмірі 275,60 грн. (1378,00 грн.(мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01 січня 2016 року) х 0,2) з ПАТ «ПівнГЗК», що не суперечить приписам ст. ст. 88, 388 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 лютого 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: