Справа № 645/4581/16-ц
Провадження № 2/645/2520/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарко О.П. секретаря судових засідань - Тереховської І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернуся до суду з вищевказаним позовом який обґрунтований наступним.

8 лютого 2016 року вона передала своєму знайомому, відповідачу по справі, грошові кошти в сумі 81 000 грн.(еквівалент 200000 руб) на придбання автомобіля марки NISSAN АLMERA, 2003 року випуску, який був зареєстрований на території АР Крим, у місті Євпаторія. Оголошення про продаж цього автомобіля позивач знайшла в Інтернеті. Виїхати до АР Крим на той час вона особисто не могла , так як хворіла і перебувала на лікарняному. Передача коштів відповідачу була оформлена розпискою. Між позивачем і відповідачем була домовленість, що після оформлення автомобіля на останнього він передасть його позивачу до 30.02.2016 року. Через кілька днів автомобіль був доставлений в місто Харків.

17 .02.2016 року позивач та відповідач звернулися в ДАЇ Харківської області з наміром оформлення угоди купівлі - продажу і реєстрації автомобіля на позивача. В реєстрації автомобіля марки NISSAN 2003 року випуску модель АLMERAна ім'я позивача в МРЕО Харківської області було відмовлено, в зв'язку з відсутністю в паспорті реєстрації місця проживання з 19.09.2014 року. З урахуванням цих обставин 18.02.2016 р. між позивачем і відповідачем був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу. Нотаріально договір не посвідчувався, так як закон цього не вимагає. При цьому позивач не мала можливості відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів зареєструвати вказаний автомобіль. В зв'язку з цим відповідачем була оформлена генеральна довіреність НОМЕР_2, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алекаєвою З.Б. на розпорядження автомобілем марки NISSAN 2003 року випуску модель АLMERA, колір зелений , реєстраційний номер НОМЕР_1. Позивач домовилась, що цей автомобіль буде перереєстрований на її ім'я після здійснення реєстрації міста проживання. Однак в липня 2016 р.,після усунення всіх перешкод, які заважали позивачу на його думку в реєстрації автомобіля, їй стало відомо, що на автомобіль марки NISSAN 2003 року випуск , модель АLMERAФрунзенським відділом державної виконавчої служби міста Харкова накладено арешт. Підставою для арешту явилось заочне рішення Фрунзенського районного суду, яким на користь ПАТ «Кредитпромбанк» з відповідача стягнута заборгованість по кредитному договору 2006 року Позивач вважає себе власником автомобіля марки NISSAN 2003 року випуску, модель АLMERAтак як це підтверджується відповідними доказами, у тому числі розпискою про отримання відповідачем грошових коштів, договором купівлі-продажу автомобіля від 18.02.2016 р., довіреністю від 18.02.2016 року.

В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки NISSAN 2003 року випуску , модель АLMERA 1,5, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1.,придбаний у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 18.02.2016 року.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти визнання права власності за позивачем на автомобіль марки NISSAN 2003 року випуску , модель АLMERA.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В ст.ст.13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 18.02.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки NISSAN 2003 року випуску , модель АLMERA 1,5, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 без проведення відповідної реєстрації.

Також між сторонами було складено розписку від 08.02.2016 року з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_2 на купівлю автомобіля NISSAN 2003 року випуску, модель АLMERA 81000 гривень.

Як вбачається з пояснення сторін у справі, ОСОБА_3 отримавши кошти від позивача у розмірі 81000 гривень діяв в інтересах ОСОБА_2 та спору щодо суми, факту передачі коштів та спірного автомобіля, між сторонами не має.

Позивач просить визнати за нею право власності на вказаний вище автомобіль посилаючись на те, що у відповідності до вимог закону вона набула право власності на спірне майно та відповідно має право вимоги у спосіб передбачений ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про автомобільний транспорт», транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В ч.3 ст. 640 ЦК України зазначено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством.

В судовому засіданні позивач та відповідач підтвердили, що договір-купівлі продажу спірного автомобіля нотаріально не посвідчувався.

Згідно зі ст.52-1 Закону України «Про дорожній рух», органи Державтоінспекції МВС здійснюють функції щодо державної реєстрації, перереєстрації та ведення автоматизованого обліку, накопичення, оброблення та використання відомостей про транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, та про їх власників; у випадках, передбачених законом, здійснюють функції контролю за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів.

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, перед відчуженням, передачею транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відповідно до п. 2, 7, 8 Порядку, передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набути право власності на транспортний засіб.

Судом встановлено, що позивач не вчинив дій, направлених на набуття права власності на спірний автомобіль, оскільки наявність розписки не дає суду підстав для визнання її договором купівлі-продажу а наданий договір купівлі - продажу не відповідає вимогам діючого законодавства.

З викладеного вище випливає, що позивач у встановленому законом порядку не набув права власності на спірний автомобіль, а тому правові підстави для задоволення його вимог відсутні.

Будь-яких об'єктивних причин, що ускладнювали чи робили б неможливим укладення між сторонами договору купівлі-продажу та/чи здійснити перереєстрацію права власності на спірний автомобіль в органах ДАІ у порядку визначеному законом, не було та відповідних доказів не надано.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, для пред'явлення позову про визнання права власності необхідними умовами є дві безумовні обставини: 1) особа, яка звертається до суду повинна бути власником майна; 2) це право повинно оспорюватися.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України не є вичерпними, тому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем спірний автомобіль у встановленому законом порядку зареєстрований не був, право власності у нього не виникло, правові підстави для обраного позивачем способу захисту у вигляді визнання за ним права власності на спірний автомобіль за відсутності підстав, з якими закон пов'язує можливість застосування судом вказаного способу захисту цивільних прав та інтересів, відсутні.

З огляду на викладене вище, проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 316-320, 387 ЦК України, ст..ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту - відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: