УХВАЛА

16 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровськ у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із зазначеною позовною заявою. Відповідачка ОСОБА_2 також звернулася до відповідача ОСОБА_1 із позовом про поділ майна подружжя.

Після отримання та перевірки первісного позову ухвалою судді від 19 травня 2016 року було відкрито провадження у справі.

23 червня 2016 року ОСОБА_1 через канцелярію Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було подано заяву про забезпечення позову, яка за формою і змістом відповідала вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в якій просив вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на автомобіль «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в., який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В обґрунтування вимоги зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити ускладненим, а згодом й неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено та в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, накладено арешт на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в.

Копії ухвали направлено Індустріальному відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, сторонам.

Ухвалу про забезпечення позову допущено до негайного виконання.

15 вересня 2016 року до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у якій представник просить суд скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування такої вимоги представник посилається на те, що позивач ОСОБА_1 дійшов помилкового висновку про те, що спірний автомобіль на момент предявлення заяви належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і тим самим ввів суд в оману.

08.06.2016 року ОСОБА_4 придбав спірний автомобіль у громадянина ОСОБА_6

Відпвоідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО № 143911 виданого центром 1242, право власності на спірний автомобіль 14.05.2016 року було зареєстроване за ОСОБА_6

ОСОБА_4 було передано ОСОБА_6 10 000,00 доларів США в рахунок сплати вартості автомобіля. Після отримання коштів ОСОБА_6 було передано ОСОБА_4 спірний автомобіль, ключі, оригінал свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, довіреність на право розпоряджання автомобілем.

Однак ОСОБА_4 не має можливості перереєструвати право власності на автомобіль після того, як відчуження автомобіля у його власність вже фактично відбулося між сторонами правочину.

Таким чином з 14.05.2016 року, тобто з моменту державної реєстрації законним власником спірного транспортного засобу є інша особа, а не сторони по справі, а тому враховуючи відсутність спору про набуття ОСОБА_6 права власності на автомобіль підстави для застосування заходів забезпечення позову відсутні.

Заявник, його представник, сторони та їхні представники, у судове засідання не з'явилися, проте, у відповідності до ч. 5 ст. 154 ЦПК України неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд розподілити спільне майно їхнього подружжя - автомобіль «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в., визнати право власності по ? частці на спірний автомобіль за кожною із сторін, та встановити між ним та відповідачкою режим користування спірним автомобілем «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в.

Як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, дійсно з 14.05.2016 року власником спірного автотранспортного засобу є гр. ОСОБА_6.

Вказана обставина також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 143911 виданого Регіональним сервісним центром № НОМЕР_1 України, копія якого долучена до заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначається, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ). У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи бути обмеженим у його здійсненні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 довіреністю від 08 червня 2016 року уповноважив громадянина ОСОБА_4 розпоряджатися від його імені спірним автомобілем «Hyundai Accent», в тому числі продавати, обмінювати, передавати в оренду, позичку. Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 817.

За встановлених під час розгляду заяви обставин та враховуючи, що жодною із сторін не оспорюється правочин в наслідок вчинення якого ОСОБА_6 було набуте право власності на спірний автомобіль «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в., з урахуванням вимог ст.ст. 317, 321 ЦК України та у порядку, визначеному ст. 154 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити заяву заінтересованої особи адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та скасувати заходи забезпечення позову у справі.

Керуючись ст.ст. 154, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Заходи забезпечення позову у вигляді арешту накладеного на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», тип кузова седан, кузов Z94CU41CABR061627, 2011 р.в., увалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 червня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук