Провадження № 4-с/761/169/2016
УХВАЛА

10 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 18.12.2008 Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2н-7239/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 12567,00 доларів США та 499,65 грн. Судовий наказ набрав чинності 12.03.2009, строк пред'явлення до виконання три роки. Зазначений наказ було пред'явлено до виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві в межах строку пред'явлення його до виконання. Між тим, 12.03.2014 на адресу банку надійшла постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013, винесену у ході виконання судового наказу № 2н-7239/08 від 18.12.2008.

Заявник вказує, що після повернення судового наказу, він неодноразово пред'являв виконавчий документ до виконання, про що свідчать його заяви від 02.02.2015, 01.09.2015, 11.02.2016 про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного судового наказу. Однак, Відділом були винесені постанови від 03.02.2015, 03.09.2015 та 12.02.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на порушення стягувачем вимоги ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, пропущений строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Зазначені постанови Відділу про відмову у відкритті виконавчого провадження заявник вважає незаконними, оскільки згідно положення п.4 Розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 04.11.2010 № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», відповідно до якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх віддачі. Так, в судовому наказі № 2н-7239/08 від 18.12.2008 вказаний термін пред'явлення його до виконання, що становить три роки. Однак, незважаючи на вказане положення Закону держані виконавці безпідставно відмовляють у відкритті виконавчого провадження посилаючись на невідповідність вимогам ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані обставини зумовили заявника звернутися до суду за захистом своїх прав в порядку 383 ЦПК України.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала з підстав викладених у ній, просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечував.

Представник заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи ОСОБА_1повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2008 Шевченківським районним судом м.Києва було видано судовий наказ у справі № 2н-7239/08 про стягнення з про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 12567,00 доларів США та 499,65 грн., який набрав чинності 12.03.2009. Строк пред'явлення судового наказу до виконання три роки.

В подальшому, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві від 30.12.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Банк звертався до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві із заявами від 02.02.2015, 01.09.2015, 11.02.2016 про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного судового наказу.

Однак, Відділом були винесені постанови від 03.02.2015, 03.09.2015 та 12.02.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на порушення стягувачем вимоги ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, пропущений річний строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 у справі № 6-711цс15.

Встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва 18.12.2008 було видано судовий наказ у справі № 2н-7239/08, який набрав чинності 12.03.2009, строк пред'явлення судового наказу до виконання становить три роки.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається коли саме судовий наказ було видано судом ПАТ «Державний ощадний банк України» для пред'явлення його до виконання до органу виконавчої служби.

З огляду на вище зазначене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: