У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 2 липня 2013 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого ПАТ «БМ Банк» надав відповідачу грошові кошти в сумі 216 658 грн для придбання автомобіля на умовах, встановлених договором. 2 липня 2013 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_4 укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого остання передала в заставу банку автомобіль марки «TOYOTA VERSO», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Предмет застави на момент укладення договору застави належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач зазначає, що відповідач належним чином умов кредитного договору не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 261 319 грн. 92 коп.

З листа начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 23 березня 2015 року ПАТ «БМ Банк» стало відомо про те, що ОСОБА_4 у грудні 2014 року звернулась до центру державної автоінспекції із заявою про зняття з обліку для реалізації автомобіля, що виступає предметом застави, і дана заява була задоволена. ОСОБА_4 відчужила предмет застави ОСОБА_6, який, у свою чергу, відчужив автомобіль відповідачу ОСОБА_5 ПАТ «БМ Банк» зазначає, що його вимога погасити заборгованість залишена боржником без задоволення. Таким чином, просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «БМ Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду від 30 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «БМ Банк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «БМ Банк» за кредитним договором від 2 липня 2013 року в розмірі 261 319 грн. 92 коп. звернуто стягнення на предмет застави згідно договору застави від 2 липня 2013 року, а саме: автомобіль TOYOTA VERSO, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_5, заставною вартістю 247 658 грн, шляхом реалізації зазначеного предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про задоволення позову, з урахуванням норм ст. ст. 589, 590 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про заставу». Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Неповідомлення продавцем покупцю інформації про наявність обтяження щодо предмету купівлі-продажу не скасовує такого обтяження та не позбавляє заставодержателя права задовольнити свої вимоги за рахунок заставного майна (яке вже відчужене). Оскільки договір застави є чинним та відомості про обтяження щодо транспортного засобу не виключені з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, позов ПАТ «БМ Банк» про задоволення вимог банку за рахунок заставного майна є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик