Справа № 755/1927/16-ц С
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27 вересня 2011 року ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі15734,10 гривень, яка складається з: 2059,87 гривень - заборгованість за кредитом; 9798,80 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - (фіксована частина), 725,43 гривень - (процентна складова).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через свого представника ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_4 не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем, ПАТ КБ «ПриватБанк», не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою та Пам»яткою клієнта, свідчило про укладення у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг, не надано доказів того, що відповідна Картка передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, розміру кредитного ліміту, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку, не надано доказів відкриття на ім.»я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух коштів, наявність або відсутність заборгованості. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що додана до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з вказаною Довідкою та Прикладами використання кредитних коштів на кредитці.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 27 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

На підставі цього договору ОСОБА_4 отримано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Подавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 вересня 2011 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду».

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки відповідач не заперечував укладення з позивачем договору, отримання грошових коштів та не стверджував, що не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, суд першої інстанції не мав правових підстав для висновку про не укладення договору між сторонами та не отримання відповідачем кредитних коштів.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Пунктом 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити ( збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Наданий банком розрахунок заборгованості дає підстави вважати, що банком змінювався кредитний ліміт і заборгованість за кредитом у відповідача складає 2059 грн.87 коп.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов»язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних та комісії за зняття готівки.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що банком змінювалася процентна ставка за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 6 березня 2010 року, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов»язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Пунктом 1.1.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк повідомляє клієнтів про внесення змін шляхом розміщення інформації на офіційному сайті банка та у відділеннях банку.

Згідно пункту 1.1.6.2.4 Умов та правил надання банківських послуг зміни, внесеня в Умови та правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта по користуванню послугами банку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 січня 2013 року з 36 % до №0 %, з 1 вересня 2012 року з 30 % до 34,80 %, з 1 квітня 2015 року з 34,80 % до 43,20 %.

Крім того, з цього розрахунку вбачається, що останній платіж позичальником здійснено 26 травня 2013 року.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з 30 % до 34,80%, і в наступному з 34,80 % до 43,20 %..

Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, повідомлення відповідача про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії, а також не надання представником позивача розрахунку заборгованості з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, які передбачені договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив заборгованість по погашенню кредиту більше, ніж на 30 днів, останній зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.. Що стосується штрафу у вигляді процентної складової, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки не доведення позивачем вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, позбавляє суд можливості визначити розмір цього виду штрафу. З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги про стягнення комісії.

За таких обставин, відсутні підстави вважати висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам, рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22 квітня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення доведних позивачем вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1378 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1515 грн. 80 коп., а всього 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307,309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 вересня 2011 року по тілу кредиту в сумі 2059 грн.87 коп., штрафу в сумі 500 грн., судовий збір в сумі 2893 грн.80 коп., а всього 5453 грн.67 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: