Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1514/15-ц
№ 2/733/7/16
Рішення

Іменем України

"09" червня 2016 р.

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді М.М.Головченко

при секретарі Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Чернігівобленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом вчинення дій. В позовній заяві вказала, що вона являється власником домоволодіння в м. Ічня по вул. Воскрсінська, 246. Відповідно до рішення виконкому Ічнянської міськради від 25.12.1997 року їй передано у приватну власність для безкоштовної приватизації земельні ділянки для обслуговування жилих і господарських будівель та для ведення підсобного господарства і в 2014 році вирішила завершити процес приватизації земельних ділянок. Проектною організацію виготовлено технічну документацію, однак завершити процедуру погодження меж земельних ділянок не може, оскільки над ними проходить повітряна лінія ПЛ 110 кв «Ічня Леляки» вздовж якої встановлена охоронна зона. Просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом перенесення за власні кошти стовпа опори електромережі в інше місце. До участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивачки судом залучено Ічнянський відділ УДСНС України в Чернігівській області та Ічнянське відділення Держпродспоживслужби.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що повітряна лінія електропередачі ПЛ 110 кв до 1973 року «Ічня Леляки» є основним джерелом живлення споживачів декількох районів Чернігівської області та обєктів Міністерства оборони і ПАТ «Чернігівнафтогаз». Уздовж лінії електропередачі створюються охоронні зони для забезпечення нормальних умов їх експлуатації. Зазначила,що відповідно до «Правил охорони електричних мереж» забороняється в охоронних зонах вказаних повітряних ліній виконувати будь-які дії , що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, тобто, діючим законодавством передбачено уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку позивачки, охоронної зони , яка обмежується вертикальними площинами і в межах цієї зони власник або тимчасовий користувач земельної ділянки зобовязаний використовувати земельну ділянку з обмеженнями. На земельних ділянках якими користується позивачка з 1996 року і які передані їй безкоштовно у приватну власність згідно рішення виконкому Ічнянської міськради існували обмеження у їх використанні ще з 1967 року, а тому відповідно і для позивачки такі обмеження продовжують існувати , про що було відомо при отриманні земельної ділянки. Також вказала, що позивачка, предявивши вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельними ділянками не надала жодних належних та допустимих доказів їх обґрунтування.

Представник третьої особи Ічнянського районного відділу УДСНС України і Чернігівській області ОСОБА_2 вказав, що дійсно на даний час лінія електропередачі, яка проходить через земельні ділянки позивачки не відповідає вимогам п.8.23 ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень». У разі реконструкції вказана лінія електропередачі повинна бути винесена за межі населеного пункту.

Представник третьої особи відділу Держпродспоживслужби ОСОБА_3 вказав, якщо від лінії електропередачі, яка проходить через земельні ділянки позивачки здійснюється електромагнітний вплив на здоровя мешканців будинку то повинно бути проведено відповідне лабораторне дослідження, якого в судове засідання вона не надала.

Вислухавши сторони, представників третіх осіб, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Цивільним та Земельним кодексами України, Законом України « Про електроенергетику».

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником домоволодіння розташованого в м. Ічня по вул.. Восресінська,246 (бувша Леніна (а.с.17-18). Рішенням виконкому Ічнянської міськради ( а.с.19) їй передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування жилих та господарських будівель і для ведення підсобного господарства над якими проходить лінія електропередачі ПЛ-110 кв Ічня-Леляки, яка виконувалася в 1967 році.

Відповідно до ст. ст. 319,386ЦК України передбачено, що власник володіє , користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Ст.ст. 76, 112, 114 Земельного кодексу України визначено, що землями енергетичної системи визначаються землі, надані під електрогенеруючі обєкти, під обєкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Охоронні зони створюються уздовж ліній звязку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні обєкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. Санітарно захисні зони створюються навколо обєктів, які є джерелами виділення ультразвукових і електромагнітних полів з метою відокремлення таких обєктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових обєктів повязаних з постійним перебуванням людей.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про енергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих обєктів електроенергетики діють обмеження передбачені законодавство України щодо використання земель.

Відповідно до п.п.1.2.4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року №209, електричними мережами , які підлягають охороні, згідно з правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільчі пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать; для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки, встановлюються охоронні зони, визначаються мінімально допустимі відстані, прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях; у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а вилучаються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами, Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться обєкти електричних мереж, зобовязані вживати належних заходів до збереження зазначених обєктів.

Згідно п.5 вищезазначених Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони від крайніх проводів за умови не відхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1кв; 10 метрі до 20 кв.

За приписами ч.2ст.24, ст..25 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних обєктів», межі охоронних та санітарно-захисних зон обєктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах. Межі спеціальних зон обєктів енергетики зазначаються у документації із землеустрою з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного обєкта та у разі необхідності, встановлюються в натурі (на місцевості) і позначаються відповідними попереджувальними знаками. Власникам і користувачам земельних ділянок на які встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах. Власники і користувачі земельних ділянок, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, що експлуатують обєкти енергетики, повинні вживати заходів щодо охорони обєктів енергетики та дотримання встановлених обмежень та обтяжень у використанні земель у межах спеціальних зон, передбачених документацією із землеустрою. Особи, на користь яких встановлені обмеження щодо використання земель у межах охоронних та інших зон обєктів енергетики, повинні вимагати від власників і користувачів земельних ділянок дотримання таких обмежень та обтяжень. Тобто діючим передбачено встановлення уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку позивача, охоронної зони, в межах якої власник зобовязаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими законодавством і зокрема Правилами охорони електричних мереж, а тому вимоги позивача, щодо зобовязання відповідача перенести опору лінії електропередач з території його земельної ділянки є безпідставним.

По даній цивільній справі судом було призначено земельно-технічну експертизу, якою встановлено, що лінія електропередачі ПЛ-110 кв. Ічня-Леляки виконувалась в 1967 році і дана повітряна лінія, яка проходить над земельними ділянками розташованими в м. Ічня вул.. Воскресінська, 246 відповідає робочому проекту, який погоджено з Ічнянським райвиконкомом. Відповідно до ДБН 360-92 « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» дану повітряну лінію слід розміщувати за межами сельбищних територій. Використання земельних ділянок в охоронних і санітарних зонах електричних мереж повинно бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду. Для перенесення металевої опори повітряної лінії електропередачі, яка проходить над земельною ділянкою позивачки в інше місце можливо за умови розроблення проекту, шляхом внесення змін до існуючої проектно - технічної документації.

Відповідно до положень ст.ст.10,60.ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами ( ст. ст.58,59.ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на правила розподілу доказування, заявивши позов, саме на позивачку покладено обовязок з доведення факту дійсного порушення її права. Факт, що лінія електропередачі не відповідає вимогам ДБН 360-92 не є беззаперечними доказами того, що цим відповідачем яким-небудь чином порушено права позивачки.

В судовому засіданні позивачкою не доведено належними допустимими доказами факту порушення відповідачем її права власності, оскільки на даний час вона вільно володіє і розпоряджається житловим будинком та земельною ділянкою, а також факту шкідливого впливу електромагнітного поля на здоровя, як позивачки так і членів її сімї

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що земельна ділянка на праві власності перейшла до позивачки з обмеженнями передбаченими чинним законодавством, а тому й порушення її прав у даному випадку відсутні, в звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215,222 ЦПК України, ст. ст.. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст. ст.. 76, 95, 96, 112, 114,152,158 Земельного кодексу України, Законом України «Про електроенергетику», суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом вчинення дій відмовити.

На рішення на протязі десяти днів з дня проголошення рішення, може бути подана апеляційна скарга в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд.

Суддя М. М. Головченко