Провадження № 2/127/4579/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 вересня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.06.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Свій позов мотивувала тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак 24.08.2015 року у них народився син ОСОБА_3, який проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина, матеріальних коштів на його утримання не надає, участі в його вихованні не приймає.

Позивач не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, однак відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач ніде не працює, він молода, фізично здорова, працездатна людина, його стан здоров»я дозволяє працювати, інших неповнолітніх дітей на утриманні він не має, аліменти нікому не сплачує, батьки на його утриманні не перебувають, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

За таких обставин позивач потребує допомоги батька дитини в утриманні спільного сина, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила, просила справу розглядати в її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на те, що позивач не заперечила проти заочного розгляду справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

24.08.2015 року у сторін по справі народився син ОСОБА_3. Відповідач є батьком ОСОБА_3, про що свідчить запис у свідоцтві до народження серії І-АМ №320360, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, в якому в графі «Батько» вказаний ОСОБА_4 (а.с.2).

Позивач разом з дитино зареєстровані та проживають за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 64 кв.90, що підтверджується довідкою №1110 від 05.05.2016 р., виданою Центром адміністративних послуг «Прозорий офіс» Вінницької міської ради (а.с.5). Позивач утримує дитину самостійно.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Суд зважаючи на розмір заявлених вимог, матеріальне становище позивача, вважає можливим встановити аліменти на рівні, про який просить позивач, а саме 600 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 23.06.2016 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212- 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 64 кв.90, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 23.06.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу по аліментам за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: