Справа № 164/537/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Невара О.В.,
при секретарі Наумчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтував тим, що 8 січня 2015 року він позичив відповідачу грошові кошти на суму 250 доларів США, про що останнім власноручно була написана розписка і ним же підписана. Відповідач зобовязувався повернути вказану суму коштів протягом шести місяців. Однак, по даний час сума боргу ОСОБА_2 йому не повернута. На неодноразові усні звернення ОСОБА_1 з проханням повернути суму боргу відповідач ніяк не реагує та ухиляється від повернення вказаних коштів. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 250 доларів США боргу за договором позики згідно курсу НБУ на час винесення судового рішення та судові витрати по справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.
Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В судовому засіданні встановлено, що 8 січня 2015 року ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти на суму 250 доларів США, про що останнім власноручно було написано розписку і ним же підписано. Відповідач зобовязувався повернути вказану суму коштів протягом шести місяців. По даний час сума боргу ОСОБА_2 позивачу не повернута. На неодноразові усні звернення ОСОБА_1 з проханням повернути суму боргу відповідач ніяк не реагує та ухиляється від повернення вказаних коштів. Зазначені обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються дослідженою судом розпискою ОСОБА_2 від 8.01.2015 року.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги ОСОБА_1, а також доказів у їх обгрунтування станом на час розгляду справи не подано.
На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 250 доларів США.
Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 250 доларів США боргу за договором позики, що згідно встановленого НБУ курсу гривні до долара США станом на 24 березня 2016 року становить 6503 гривень 78 копійок.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, пропорційно до задоволених судом позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 6503 (шість тисяч пятсот три) гривень 78 копійок боргу за договором позики, 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок судового збору, а всього кошти на загальну суму 7054 (сім тисяч пятдесят чотири) гривень 98 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя районного суду О.В. Невар