Провадження № 2/127/72/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом. Позов мотивовано тим, що 03.12.2014 року помер дід позивачки ОСОБА_4, який постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої, зокрема, входить ? будинку №45 по вул. Москвіна у м. Вінниці. Відповідно до ч.2 ст. 1223, ст. ст. 1261, 1269 ЦК України позивач та відповідач ОСОБА_3 мають право на спадкування за законом в першу чергу, так як їх мати ОСОБА_5, дочка діда позивачки, померла 15.10.2014 року. Позивачка та її брат прийняли спадкове майно. Окрім них право на спадкування за законом в першу чергу мають рідний брат матері ОСОБА_2, який хотів відмовитись від своєї частки на користь позивача, проте не встиг цього зробити в 6-місячний термін. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? будинковолодіння №45 по вул. Москвіна у м. Вінниці в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали, не заперечували щодо його задоволення.

Враховуючи думку позивача та її представників, вимоги ст. 158 ЦПК України ,суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

Заслухавши пояснення позивача та її представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду вінницької області від 18.02.2015 року ОСОБА_4 який помер 03.12.2014 року є дідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно технічного паспорту виданого 23.04.2003 року ОСОБА_4 є власником ? частки будинковолодіння №45 по вул. Москвіна в м. Вінниці (а.с.5-8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 07.08.1976 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Кватернюк» (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1, 01.02.1982р.н. є ОСОБА_6с. та ОСОБА_9 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть 03.12.2014 року помер ОСОБА_4 (а.с.44 зворот).

Відповідно до свідоцтва про смерть 15.10.2014року померла ОСОБА_5 (а.с.45 зворот).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В силу вимог ст. 182 ЦК України, а також ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. Про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно слідує, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється лише за умови наявності правовстановлюючих документів.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання права власності за позивачем на спадкове майно.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, згідно ст. ст. 10, 11, 60, 158, 212-218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку будинковолодіння №45 по вул. Москвіна в м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: