солом`янський районний суд м. Києва
УХВАЛА

21 червня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві про зняття арешту майна та заборони на його відчуження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, позивач звертаючись в суд із позовом просить зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві (далі - ВДВС) 19.09.2012 в межах виконавчого провадження з примусового виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11.07.2012 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, якою останнього піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 годин громадських робіт.

Позивач зазначає, що ВДВС 19.09.2012 винесена постанов про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, на підставі якої реєстратором Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено арешт на належне позивачеві нерухоме майно.

Позивач стверджує, що він 15.06.2016 сплатив виконавчий збір та витрати на користь ВДВС, а 17.06.2016 - адміністративний штраф за керування транспортом у нетверезому стані в сумі 3 400,00 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що підставою для обтяження майна позивача є саме постанова ВДВС від 19.09.2012 в рамках виконавчого провадження ВП №31019637.

Суд акцентує увагу позивача на те, що оскарження постанови про накладення арешту чи дій державного виконавця щодо відмови у скасуванні арешту майна (скасуванні відповідної постанови), а також бездіяльності державного виконавця з цього приводу, розглядається за правилами ст.181 КАС України.

Крім того, позивачу належить перевірити наявність на сьогоднішній день незавершеного виконавчого провадження, в рамках якого і виносилася така постанова і саме в рамках виконавчого провадження вимагати скасування арешту майна, якщо такий арешт накладався саме в рахунок забезпечення виконання зобов`язань, проте позивач цих вимог не дотримався, всупереч п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України на виклав ці обставини в тексті свого позову та не зазначив доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, в разі не усунення зазначених недоліків є всі підстави вважати, що справу належить розглядати за правилами КАС України, відтак позивачу належить звернутися до суду із адміністративним позовом на підставі ст.181 КАС України.

В разі ж якщо арешт накладено, а відповідні матеріали виконавчого провадження знищено, чи, наприклад, існують інші перешкоди у скасуванні арешту майна боржника, останній може звертатися до суду в порядку цивільного судочинства, проте за представленими позивачем документами, суд позбавлений можливості перевірити можливість розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Окремо суд звертає увагу позивача на ставки сплати судового збору за подачу позовної заяви в порядку цивільного судочинства. Так, позивач сплатив 275,60 грн., в той час як необхідно було сплатити за вимогу немайнового характеру 551,20 грн.

Дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві про зняття арешту майна та заборони на його відчуження, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк