Справа № 740/3314/16-ц
Провадження № 2-о/740/134/16
У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, корп.1 в м.Ніжині Чернігівської області, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що у провадженні Ніжинського мііськрайонного суду перебуває справа за її позовом, заінтересовані особи - управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинського району, відділ опіки та піклування Ніжинської міської ради, про встановлення факту батьківства ОСОБА_2, який помер 30.05.2014.

Заяву обґрунтовує тим, що у ОСОБА_2 на праві власності перебувала 1/2 частина квартири АДРЕСА_2, корп.1 у м.Ніжині і вона має намір звертатися до суду про встановлення права власності на дану частку квартири. На сторінках Інтернету нею було знайдено оголошення про продаж даної квартири як арештованої, а тому це може утруднити виконання рішення суду у подальшій справі про визнання права власності.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому.

У відповідності до п. 4 вказаної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не підлягає задоволенню, оскільки дана заява не стосується заяви про встановлення факту батьківства ОСОБА_2, також відсутні докази про наявність спору про спадщину, про що безпосередньо вкасує ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту батьківства, де зазначено, що: « … на падщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 мій син і я не претендую, ніяких дій по прийняттю спадщини ми не вчиняли, в строки визначені ст.1270 Цивільного кодексу України заяви про прийняття спадщини не подавали і подавати не збираємось.

З позовом до суду ОСОБА_1 не зверталась, а звернулась із заявою в порядку окремого провадження з метою отримання пенсії на дитину по втраті годувальника, вказавши в якості заінтересованих особи управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинського району та відділ опіки та піклування Ніжинської міської ради.

Будь-які матеріали, які б свідчили про існування такої загрози, суду не надані. А робити висновок про існування такої загрози на припущеннях, відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, суд не вправі.

З урахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 є необгрунтованою та такою, що відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частинаи квартири АДРЕСА_2, корп.1 у м.Ніжині відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.