Єдиний унікальний номер 243/2119/16-ц
Номер провадження 2/243/1289/2016
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2016 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Носовська Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року в провадження Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів.

Під час розгляду даної заяви судом було встановлено невідповідність її вимогам ч. 5 ст.119 ЦПК України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Керуючись положеннями ст. 121 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1, як така, що подана без додержання вимог ЦПК України, зокрема ст. 119 ЦПК України, ухвалою суду від 17 березня 2016 року залишена без руху з наданням позивачу встановленого законом строку для усунення недоліків.

24 березня 2016 року дану ухвалу позивачем було отримано, про що свідчить звіт про отримання ухвали на електронну адресу позивача, що мається у матеріалах справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 1 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до кола суб'єктів, яким згідно з нормами ст.5 Закону України «Про судовий збір», встановлені пільги щодо його сплати.

Подаючи позов, позивач не сплатила судовий збір на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, за подачу якої вона не звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п.13 Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивач мала сплатити судовий збір за подання позову за вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 551,20 грн. /1378,00 грн. х 0,4 = 551,20 грн./ та вимоги майнового характеру про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 622,91 грн. /62290,80 грн. х 0,1 = 622,91 грн./, а разом 1174,11 грн.

У визначений законом строк позивач не сплатила судовий збір за подання даної позовної заяви.

В порушення вимог ст.119 ЦПК України ОСОБА_1 не послалася на докази про наявність заборгованості по аліментах на день звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що недоліки позовної заяви у визначений ухвалою суду строк не усунуті, в звязку з чим вважає позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертає її позивачеві.

Згідно ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.О. Носовська