Справа № 2/522/3730/16-ц
Провадження № 2/522/4201/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання припинити зловживання правами та стягнення моральної шкоди внаслідок зловживання процесуальними правами,

ВСТАНОВИВ :

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2С про зобовязання припинити зловживання правами на підставі ст. 13 ЦК України, та про стягнення моральної шкоди в розмірі 55000,00 грн., завданої внаслідок зловживання процесуальними правами.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що 27.06.2014 р. до Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ МВС України в Одеській області звернулась відповідач ОСОБА_2, яка є його колишньою дружиною, із заявою, в якій йшлося про те, що він вчиняв розпусні дії щодо її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, й за результатами досудового розслідування обвинувальний акт відносно нього був направлений до Приморського районного суду м. Одеси, але на протязі року законний представник потерпілого ОСОБА_2 не зявляється у судове засідання, хоча кожен раз належним чином повідомляється про дату, час та місце судового розгляду, в звязку з чим на підставі ст. 325 КПК України суд постійно відкладає розгляд справи, й внаслідок постійного неприбуття законного представника потерпілого ОСОБА_2 та самого потерпілого ОСОБА_3 у судове засідання, він несе матеріальні збитки та не може ніяк реабілітувати своє чесне імя, доказати свою невинність у вищевказаній справі та спростувати недостовірну інформацію відносно нього, чим порушуються його особисті немайнові права та інші охоронювані законом субєктивні права.

Також позивач вказує, що у звязку із зловживанням правом, відповідач нанесла йому моральну шкоду, яка полягає у нанесенні шкоди його честі гідності та діловій репутації, та понесених ним матеріальних збитках, повязаних із сплатою правової допомоги адвоката у кримінальній справі.

Позивач та його представник ОСОБА_4 просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовом, про що подала адресовану суду свою спільну письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Надіслана судом судова повістка відповідачу ОСОБА_2, за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 6 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою пятою цієї статті, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2014 року до ЧЧ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернулася ОСОБА_2 із заявою про те, що її чоловік ОСОБА_1 в період з квітня по травень 2014 року вчиняв розпусні дії щодо її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в підвальному приміщенні театру Музичної комедії, й на підставі цієї заяви ОСОБА_2 Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області були внесені 27.06.2014 р. до ЄРДР відомості про кримінальне провадження № 0005673 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, відносно ОСОБА_1, та межах цього досудового розслідування ОСОБА_2 було залучено як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с.7,8, 9-10).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів стосовно того, що за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0005673 було складено обвинувальний акт відносно нього, який був направлений до Приморського районного суду м. Одеси, та що на протязі тривалого часу ОСОБА_2, яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3, не зявляється у судове засідання, хоча кожен раз належним чином повідомляється про дату, час та місце судового розгляду, в звязку з чим на підставі ст. 325 КПК України суд постійно відкладає розгляд справи.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню за недоведеністю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

30.06.2016