У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до корпорації «УкрАВТО», треті особи: Синельниківський відділ поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Голосіївське районне управління поліції головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом та просив стягнути з корпорації «УкрАВТО» на його користь 2 500 грн як відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити до цього ж суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 без руху, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник не сплатив судовий збір, посилаючись на п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», проте не надавши належних доказів в обґрунтування застосування до нього положень вищевказаної статті.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 30 травня 2016 року, апеляційний суд не звернув увагу на те, що позивачем пред'явлений позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Просудовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» судам роз'яснено, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до яких від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

На виконання ухвали апеляційного суду про залишення його скарги без руху ОСОБА_3 направив пояснення, у яких послався на звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги як особи, щодо якої вчинено шахрайські дії та відкрито кримінальне провадження по даному факту, що також підтверджується листом тимчасово виконуючого обов'язки заступника начальника слідчого відділу Синельніківського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Сідаша Ю.Ю. від 9 червня 2016 року.

Апеляційний суд на наведене вище уваги не звернув та передчасно залишив апеляційну скаргу ОСОБА_3 без руху.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик