233 № 233/934/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кругової Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» про стягнення заборгованості по оплаті лікарняних, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 34-35).
Представник відповідача - ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод», у судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 32). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З*ясувавши позицію позивача, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії трудової книжки БТ-ІІ № 1482817 (а.с. 5-7) позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4), перебував у трудових відносинах з ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод», з 16 жовтня 2003 року працював на посадах дверевого, машиніста, 30 грудня 2015 року був звільнений за ст. 36 п.1 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 7 зворот).
Відповідно до копії довідки ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод» №420/15.2 від 12 лютого 2016 року (а.с. 8), відповідачем визначена сума середньої заробітної плати ОСОБА_1 для призначення допомоги у зв*язку з тимчасовою непрацездатністю.
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності.
Правовідносини з виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідачем було проведено нарахування сум до виплати позивачу ОСОБА_1 за листками непрацездатності, виплату яких не було здійснено у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміру належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середня заробітна плата звільненого робітника обчислюється виходячи із його заробітку за останні два повних місяця роботи. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем суду не надано доказів та відомостей, необхідних для визначення розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у відповідності до Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», клопотання про витребування доказів від позивача у справі не надходило. Також, позивачем не підтверджено документально доводів позову в частині того, що він не працював на протязі останніх 6-ти місяців перед звільненням. Проведений в позовній заяві розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку не може бути взятий судом до уваги, оскільки проведений без дотримання встановленого законом порядку.
Таким чином, суд, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» на користь держави судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :