АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/353/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1962/16Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Карпушина Г.Л., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

З участю відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, в якому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки його заробітку (доходів) до ? частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2015 року у справі № 527/969/15-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Додатковим рішенням цього ж суду від 15 липня 2016 року вирішено питання судових витрат та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, а позовну заяву ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без розгляду. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_5, яка з»явилася в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Глобинського РУЮ Полтавської області, шлюб, укладений між сторонами по справі 02.08.2003 року, розірвано, про що у книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 117 від 26.08.2008 року (а.с.5).

Від указаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.4).

Згідно заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2015 року та виконавчого листа від 09.07.2015 року з ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивача змінився матеріальний стан, погіршився стан здоров»я, у звязку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за наявності вказаних підстав, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір аліментів може бути змінений за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_3 у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку надано суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, що давали б суду законні підстави для зменшення розміру аліментів- погіршення його матеріального стану.

Так, згідно виданої начальником Глобинської філії ПАТ «Полтаваобленерго» довідки про заробітну плату за 2015-2016 роки за № 13-03/868 від 08.04.2016 року, позивач ОСОБА_3 працює на посаді контролера енергонагляду 3 групи, а його середньомісячна заробітна плата становить 3697 грн. Після відрахувань аліментів та інших утримань до виплати ОСОБА_3 отримує близько 1500 грн.

Таким чином, врахувавши надані позивачем докази наявності обставин, визначених положеннями ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність зменшення розміру стягуваних з нього на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4

Однак, з висновком суду першої інстанції в частині визначення зменшеного розміру аліментів колегія суддів не погоджується, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.ст. 182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року 1531 грн.00 коп., а з 01.12.2016 року становитиме 1689 грн.00 коп.

Прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць визначено у розмірі 1450 грн.00 коп.

Однак, місцевий суд не врахував належним чином зазначених вище положень діючого законодавства.

Крім того, з виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 вбачається, що останній хворіє на хронічний панкреатит, хронічну виразкову хворобу та має інші захворювання органів травлення, які потребують періодичного лікування і, відповідно, грошових затрат.

Врахувавши при зменшенні розміру стягуваних аліментів надані позивачем докази про погіршення його стану здоров»я, місцевий суд не звернув увагу на те, що ці документи не можна вважати належним доказом, що підтверджує погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 з огляду на те, що вони не дають змоги встановити, чи сталося погіршення здоров»я після стягнення аліментів за рішенням суду чи воно існувало вже на той момент.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і зменшення розміру стягуваних з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ? частки його заробітку (доходів) до 1/3 частки, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що не суперечитиме нормам матеріального права та відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2015 року у справі № 527/969/15-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя(підпис)

Судді: (підписи)

Копія вірно: