АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5889/16 Справа № 172/154/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді - Каратаєвої Л.О.,

суддів - Григорченка Е.І., Осіяна О.М.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Васильківського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2005 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір № DNH4KP93600253, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3068 грн.78 коп. ОСОБА_2 особистим підписом в заяві підтвердила свою згоду на те, що вона попередньо ознайомлена та погодилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були їй надані у письмовій формі, отримала повну інформацію про умови кредитування та підписана нею заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачкою кредитний договір. Умовами Договору № DNH4KP93600253 визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 3068 грн.78 коп. на строк з 06.05.2005 року по 06.11.2009 року включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів зазначених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 111,06 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобовязався повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с.8-12).

Проте, в порушення взятих на себе зобовязань відповідач, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за його користування, в результаті чого, станом на 03 лютого 2016 року, виникла заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 03.02.2011 року по 03.02.2016 року у розмірі 10187,00 грн (а.с.6-7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач здійснила останній платіж на погашення кредиту 07 серпня 2009 року (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, тому зазначену вище заяву суд розцінює, як кредитний договір.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1, 5 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд першої інстанції правильно встановив, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 06 травня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

В звязку з цим, відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції вірно зазначив, що банк, пропустив строк позовної давності, на застосуванні якої наполягав відповідач, про що зазначено в його запереченнях на позовну заяву (а.с.22-23).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-368ц від 04 листопада 2015 року і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну має враховуватись судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

В апеляційні скарзі апелянт заперечує вказані обставини та вважає, що позов подано в межах строків позовної давності. Однак, відповідно до договору, кредитор повинен повернути кредит до 06 листопада 2009 року. Останній платіж здійснено 07 серпня 2008 року. Ураховуючи, що в Заяві Позичальника в розділі Банківські послуги зазначено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань, Виходячи з наведеного, строк позовної давності до даного зобовязання сплинув 21 серпня 2011 року. Позов предявлено 18 лютого 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь Банку заборгованості по відсотках за період з 03.02.2011 року по 03.02.2016 року не приймаються до уваги з вищенаведений підстав, а також у звязку із тим, що на переривання строку позовної давності банк ні у позовних заявах, ні в апеляційній скарзі не посилався. Висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, що висловлена Верховним Судом України у справі № 6-160цс-14 від 19.11.2014 р.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: