РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1675/16-ц

провадження у справі № 2/0285/1052/16

15 вересня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……Савицької Л.Й.

за участю секретаря..….............Дуянової Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Новоград-Волинської міської ради

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.06.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 8/300 ідеальних часток житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина, що складається з Будинку та Землі.

Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на Будинок і Землю, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на них.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, проти чого відповідач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на 8/300 ідеальних часток Будинку та 8/300 ідеальних часток Землі. Останні належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2001 року, однак у встановленому законом порядку зареєстровані не були.

15.02.2016 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований в 1961 році та має наступні господарські будівлі: веранду, два сараї, дві прибудови, два гаража, вбиральню та огорожу.

Позивач, згідно повідомлення нотаріуса від 01.09.2016 року, є єдиними спадкоємцем померлого за законом, інших спадкоємців немає.

Після смерті ОСОБА_3 позивач спадщину прийняла, однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на Будинок та Землю у зв'язку з відсутністю у неї документу, який підтверджує реєстрацію права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

З введенням в дію з 05.03.2009 року нової редакції ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яка, в свою чергу, проводиться за заявочним принципом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця.

Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_3 правомірно набув на 8/300 ідеальних часток Будинку і земельної ділянки право власності, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 8/300 ідеальних часток Будинку та Землі, що залишились після смерті ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 217 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 8/300 ідеальних часток житлового будинку загальною площею 112,2 кв. м., житловою площею - 68,4 кв.м. та на 8/300 ідеальних часток земельної ділянки загальною площею 246 кв.м. з цільовим призначенням - для індивідуального житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л.Й.Савицька