Провадження №2/447/283/16
Справа №447/161/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18.02.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Головатий А. П.

при секретарі Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Новороздільської міської ради Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності ,-

в с т а н о в и в:

21 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Новороздільської міської ради Львівської області про визнання права власності на гараж в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 19.11.2005 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, гараж №402, розташований на вул. Довбуша, бокс 10, м. Новий Розділ Львівської області. За життя мати позивача склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу квартиру, а гараж заповіла ОСОБА_2. Позивач спадщину прийняв. Його брат ОСОБА_2 на спадщину після смерті матері не претендує, про що подав відповідну заяву. У зв'язку з тим, що мати не офомила права власності на гараж позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, уповноважив на представництво своїх інтересів ОСОБА_4

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав клопотання, у якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, зазначивши що Новороздільська міська рада не заперечує проти задоволення даного позову.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

19.11.2005 року померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, гараж №402, розташований на вул. Довбуша, бокс 10, м. Новий Розділ Львівської області.

За життя мати позивача склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу квартиру, а гараж заповіла ОСОБА_2.

Позивач спадщину прийняв, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2, з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернувся, на спадщину після смерті матері не претендує, про що подав відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Пунктом 2 ч. 3 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Враховуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що судовий збір, який сплатив позивач не є збитками, тому витрати по сплаті такого слід покласти на нього, оскільки Новороздільська міська рада Львівської області є лише формальним відповідачем у справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За позивачем слід визнати право власності на спадщину.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України та ст.ст. 328, 392, 1268, 1299 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №402, розташований на вул. Довбуша, бокс 10, м. Новий Розділ Львівської області, площею 26,7 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 19.11.2005 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Головатий А. П.