Справа № 703/2892/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судового засідання Палієв В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна,-

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просив визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_3 посилаючись на те, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди про його розподіл.

В ході судового розгляду справи сторони уклали мирову угоду і просять визнати її.

Відповідно до умов угоди, за ОСОБА_1 визнається право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, розташовану в адміністративних межах Плескачівської сільської ради Смілянського району.

ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 до підписання мирової угоди кошти в сумі 5000 грн. за її частку в спадковому майні, що лишилось після смерті ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що предмет позову стосується прав сторін. Так після смерті ОСОБА_3 17 травня 2002 року, позивач та відповідач прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, розпорядилися речами та предметами домашнього вжитку. Згідно ст. 548,549 ЦК України в редакції 1963 року (який діяв на момент смерті спадкодавиці) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з документів доданих до позовної заяви позивач є онукою, а відповідач донькою померлої ОСОБА_3 (а.с.8 -12).

Інші спадкоємці до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звертались та на момент смерті спадкодавця зареєстровані з ним в одному будинковолодінні не були. На момент смерті ОСОБА_3 була власником майна, право власності на яке є предметом спору, що підтверджується доданими до позову документами (а.с. 13). Позивач та відповідач мають однакову частку у спадковому майні, та не можуть дійти згоди щодо його розподілу. Наведенні обставини вказують на існування спору та не можливість визнання права на спадкове майно поза судовим шляхом.

Із викладеного вбачається, що укладена сторонами мирова угода не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вона може бути визнана судом.

Сторони відмовляються від взаємних претензій з приводу понесених судових витрат.

Зазначена мирова угода приєднана до справи. Сторонам роз'яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Керуючись ст.175, п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої:

За ОСОБА_1 визнається право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, розташовану в адміністративних межах Плескачівської сільської ради Смілянського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 077168 від 17 січня 2005 року.

ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 до підписання мирової угоди кошти в сумі 5000 грн. за її частку в спадковому майні, що лишилось після смерті ОСОБА_3

Сторони відмовляються від взаємних претензій стосовно понесених судових витрат.

Провадження по справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: Т.В.Васильківська