Справа № 462/1078/16 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/4134/16 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Крайник Н.П., Савуляка Р.В.,

за участі судового секретаря: Куцика І.Б.,

представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, який діє від іменні та в інтересах ОСОБА_3 Вважає, що ухвала є незаконною і перешкоджає провадженню у справі, порушує право на справедливий судовий розгляд та підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення було долучення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору та копію посвідчення, як інваліда 2-ї групи, оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2016 року скасувати та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції (а.с. 25-26).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конституційне право на судовий захист повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися в суд за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи беззаперечно встановлено, що заявник ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 2).

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що у встановлений п'ятиденний термін з дня отримання ухвали заявником ОСОБА_3 не виконано вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху, недоліки останньою не усунені.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи та доводи заявника не може погодитись з висновком, якого дійшов суд першої інстанції та з процедурою вирішення даного питання, а тому оскаржувана ухвала залишатись в законній силі не може та підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Форма та зміст позовної заяви визначені положеннями статті 119 ЦПК України.

Згідно із ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір", постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Дійшовши висновку про невідповідність поданої заяви вимогам ст.119 ЦПК України, суддя, при постановленні ухвали про залишення цієї заяви без руху, зазначив єдину причину такої невідповідності, це несплату заявником судового збору в розмірі 275 грн.60 коп.

У відповідності до положень п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник ОСОБА_3 одночасно звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору в порядку ст.8 Закону України "Про судовий збір" на підставі ч.1 ст.5 цього ж Закону (а.с.22)..

За змістом ч. 2 ст. 208 ЦПК України питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Однак, питання щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору, суддею не перевірялось та не вирішувалось.

Окрім того, діючи з порушення положень ст.ст.69, 70 ЦПК України щодо початку перебігу та закінчення процесуальних строків, суддя постановив оскаржувану ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_3 до збігу терміну, який був наданий судом для усунення недоліків поданої заяви.

Відтак, колегія суддів приходить висновку про необхідність скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст.313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді : Крайник Н.П.

Савуляк Р.В.