справа №619/2497/16-ц
провадження №2/619/1401/16
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

установив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив зменшити розмір аліментів, які сплачуються за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2014 року, з ? частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що зазначеним рішення суду на відповідача покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % від усіх видів заробітку та 100 гривень додаткових витрат на дитину. Його матеріальне становище змінилося, адже 18 березня 2015 року він був звільнений з роботи та на сьогоднішній день ніде працює. Також він оформлює документи для подачі до центру зайнятості. Також його сімейний стан змінився, 26 серпня 2015 року у позивача народилася донька - ОСОБА_6 ОСОБА_3. З матірю доньки - ОСОБА_7 він не перебуває в шлюбі, але проживаємо разом та веде спільне господарство з початку червня 2014 року, тобто весь цей час проживає однією сімєю.

ОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_3, в якому просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень. В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що її стан здоровя матеріальне становище погіршилися, оскільки вона перебувала на стаціонарному лікуванні та змінилися істотні умови оплати праці. ОСОБА_3 не добросовісно виконується протягом всього часу судове рішення щодо стягнення аліментів, а саме боржником з березня 2015 року по червень 2016 року добровільно виплати не здійснювалися. В червні місяці ОСОБА_3 було здійснено виплати по аліментах у розмірі 3100 гривень та у липні місяці 2040 гривень. Данні витрати у такому випадку перевищують ного реальні доходи, що ставить під сумнів його матеріальне становище, па яке посилається позивач. ОСОБА_3 працює і по теперішній час, але не офіційно, приховуючи свій дохід, для того щоб не здійснювати виплат в повному обсязі та вводить суд в оману, щодо свого матеріального становища.

У судовому засіданні ОСОБА_4 первісний позов не визнала ОСОБА_3, просила відмовити у його задоволенні з підстав, які зазначені у письмових запереченнях. Також просила задовольнити зустрічний позов з підстав, які зазначені у ньому.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просив задовольнити його позов, з підстав, які зазначені у ньому, та відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на його безпідставність.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно рішення Дергачівського суду Харківської області від 15 серпня 2014 року (справа №619/3285/14-ц) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 100 (сто) гривень щомісяця, починаючи з 08 липня 2014 року і до покращення стану здоровя дитини.

Згідно довідки №17 від 01.08.2016 року, виданої ТОВ «Ліфт-комплект», ОСОБА_3 працює комірником неповний робочий день з 18 липня 2016 року, його щомісячна заробітна плата пропорційно відпрацьованому часу становить 725 гривень.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №415895, ОСОБА_6 народилася 26 серпня 2015 року, її батьками є: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_7

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №289029, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 26 серпня 2016 року.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовів з наступних мотивів.

Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (стаття 183 СК України).

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, яка відповідно до вимог статті 3607 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Судом встановлено, що згідно рішення Дергачівського суду Харківської області від 15 серпня 2014 року ОСОБА_3 сплачує на користь своєї колишньої дружини аліменти на дитину у частці заробітку (доходу).

Згідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сам факт народження дитини у позивача ОСОБА_3 та його одруження не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, який встановлений рішенням Дергачівського суду Харківської області від 15 серпня 2014 року.

Суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, є оптимальними та цей розмір не є завищеним при даних обставинах справи.

ОСОБА_3 є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та утримувати доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, ОСОБА_3 не доведено та надано суду належних та допустимих доказів для зменшення розміру аліментів.

Також суд вважає, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, оскільки ОСОБА_3 має постійну роботу та заробіток.

ОСОБА_4 не доведено та надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також наявні інші обставини, що мають істотне значення.

Посилання ОСОБА_4 на той факт, що дитина хворіє і тому є підстави для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, суд вважає безпідставним, оскільки вказані доводи стосуються стягнення додаткових витрат на утримання дитини, з вказаним позовом ОСОБА_4 не зверталася і тому не можуть вирішуватися при розгляді справи про зміну розміру аліментів.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок