КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7039/15-ц
Провадження № 2/552/257/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді - Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань - Ваніної Ю.А., позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька встановив наступне.

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Свій позов мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 є батьком їх спільного малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона має ще одну малолітню дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_6, яка потребує лікування в Російській Федерації. Вона не може залишити малолітнього сина ОСОБА_5 з батьком в м. Полтава, а сама поїхати з донькою до Росії, так як останній працює, має ненормований робочий день і свою роботу він не може виконувати вдома. Малолітня дитина потребує цілодобового догляду. Згоди на тимчасовий виїзд сина відповідач не надав, тому вона змушена звернутись до суду та просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Російської Федерації в період з 15.05.2016 року по 15.09.2016 року без згоди його батька ОСОБА_4.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що його довіритель ОСОБА_4 не надає своєї згоди на виїзд свого малолітнього сина ОСОБА_5, так як це не відповідає інтересам дитини.

Суд, заслухавши думку позивача,представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, згідно свідоцтва НОМЕР_1 від 12.12.2014 року батьком малолітнього ОСОБА_5 записаний - ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_2.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач має доньку від іншого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує лікування в Росії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Суд враховує той факт, що відповідач не надає письмової згоди на виїзд дитини за кордон, а позивачу необхідно провести лікування старшої доньки в Російській Федерації, також враховує вік малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який потребує постійного догляду матері, приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 487,20 гривень судового збору.

Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини, керуючись ст. 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі матері - ОСОБА_2 до Російської Федерації без супроводу та згоди батька дитини - ОСОБА_4 в період з 15.05.2016 року по 15.09.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави О.К.Миронець