Справа № 185/2494/16-ц
Провадження № 2-в/185/14/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суду Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., за участю секретаря Федосімової Ю.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька, Державна установа "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічне акціонерне товариство "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонний відділ Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2/257/1038/14,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою і просить відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №2/257/1038/14 (257/1904/14-ц), яка знаходилась в провадженні Київського районного суду міста Донецька, за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної установи "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа - ОСОБА_1, про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 27 червня 2014 року Київським районним судом м. Донецька ухвалене рішення по вказаній справі про відмову у задоволенні позову. На усне звернення заявника до Київського районного суду м. Донецька його було повідомлено про те, що позивачем по цій справі подано апеляційну скаргу. Але в звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька та Донецької області справу апеляційним судом розглянуто не було. Внаслідок захоплення приміщення суду та неможливістю вивозу документації та оргтехніки матеріали справи залишились у будівлі суду та є втраченими. Тому на теперешній час рішення Київського районного суду міста Донецька від 27.06.2014року у цивільній справі№ № 2/257/1038/14 вважається таким, що не набрало законної сили. Тому він просить відновити втрачене судове провадження по справі № 2/257/1038/14 з метою розгляду справи по суті та ухвалення остаточного рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Від представника заінтересованої особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні питання відновлення втраченого судового провадження покладався на розсуд суду( а.с.31).

Від представника заінтересованої особи - публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4" надійшла заява про розгляд справи за його відсутності( а.с.44-45).

Від Слов"янської районної філії Державної установи "Донецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України надійшло повідомлення про те, що з 01.06.2016року Головне управління Держсанепідслужби у Донецькій області припинило свою діяльність на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015року № 1092"Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів". Функції та повноваження з проведення розслідування випадків хронічних професійних захворювань, згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011року № 1232 передані до Державної служби з питань праці( а.с.59).

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 установа "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України" в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, перевіривши надані заявником матеріали, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження.

Судом встановлено, що 27 червня 2014року Київським районним судом м. Донецька ухвалене рішення по справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної установи "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа - ОСОБА_1, про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання, в позові відмовлено.( а.с.46-48).

З наданої суду відповіді Апеляційного суду Запорізької області № 2718-03-26/16вих. від 22.06.2016 р. вбачається, що цивільна справа ЄУН № 257/1904/14-ц № провадження в апеляційній інстанції 22-ц/775/6144/2014 до апеляційного суду Запорізької області, за яким розпорядженням Голови ВССУ № 270/38-14 від 02.09.2014року було визначено розгляд апеляційних справ апеляційного суду Донецької області( крім справ, кримінальних проваджень, які підлягають/знаходяться на розгляді в Апеляційному суді Донецької області, розміщеному у м. Маріуполі Донецької області) - не передавалась. Відповідно до акту прийому-передачі, який наданий апеляціонним судом Донецької області з переліком справ, незакінчених провадженням та підготовлених для передачі за підсудністю становм на 22.09.2014 року, вказана справа знаходиться на зберіганні в архиві Апеляційного суду Донецької області( а.с. 63).

Згідно із відповіддю Апеляційного суду Донецької області вих. № 38-12/160/2016 від 02.07.2016року, який розташований в м. Бахмут(Артемівськ), за даними копії бази автоматизованої системи документообігу суду Д-3 (м. Донецьк) і бази даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 ( м. Артемівська) вказана цивільна справа до апеляційного суду Донецької області не надходила, апеляційне провадження не відкривалось( а.с.70).

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах містяться копії документів цивільної справи 2/257/1038/14 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної установи "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа - ОСОБА_1, про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання( а.с.3-19).

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції ОСОБА_5 судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740. Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Київського районного суду м. Донецька від 27 червня 2014 року у справі № 257/1904/14-ц провадження №2/257/1038/14за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної установи "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа - ОСОБА_1, про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання, відомості про набрання рішенням законної сили відсутні.( а.с.72-76).

Відповідно до статті 408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк на пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження копії документів, на думку суду є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд перевіривши зібрані матеріали, вважає, що заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі 2/257/1038/14 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної установи "Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України", публічного акціонерного товариства "Шахта імені ОСОБА_4", ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа - ОСОБА_1, про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання , підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 60, 131, 137, 212, 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2/257/1038/14, - задовольнити.

Відновити повністю втрачене судове провадження по цивільній справі № 257/1904/14-ц провадження № 2/257/1038/14( № 257/1904/14-ц) за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної Установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України», Публічно акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_4», ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Київського районного суду м. Донецька від 27 червня 2014 року по справі № 2/257/1038/14 (№ 257/1904/14-ц) в такій редакції:

"Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2/257/1038/14

27 червня 2014 року Київський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Гурідової Н.М.,

при секретарі Сидорової А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_6,

за участю представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

за участю третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку справу за позовною заявою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної Установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України», Публічно акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_4», ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька звернувся з позовом до відповідачів, третя особа ОСОБА_1 з позовом про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2014 року відділенням було отримано від Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» повідомлення №1443 від 24.12.2013 року про професійне захворювання ОСОБА_1 і встановлення йому діагнозу «Пневмоконіоз (t/s; 1/1 ), - захворювання професійне, встановлено вперше». ОСОБА_2 міжрайонним відділом Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області була створена комісія з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1. 06.02.2014 року за результатами роботи зазначеної комісії складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Представник відділення Фонду , якій увійшов до складу комісії, підписав акт за формою П-4 з окремою думкою, що свідчить про його незгоду зі змістом акта, а саме при встановленні звязку захворювання з умовами праці клінікою «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» використані дані санітарно-гігієнічної характеристики робочого місця ОСОБА_1 від 10.02.2000 року за №300/4, яку складено без врахування результатів лабораторно інструментальних досліджень науково-дослідних гігієнічних або медичних інститутів, що є порушенням п.2.3. Інструкції з складання санітарно гігієнічних характеристик умов праці працюючих», затвердженої наказом МОЗ від 29.09.1989р. №555. У медичному висновку Центральної лікарсько-експертної комісії «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» є посилання на інформаційну довідку від 25.11.2010 року, яка не складалася. 10.02.2000 року санітарно-епідеміологічною службою Київського району м. Донецька відносно ОСОБА_1 була складена санітарно - гігієнічна характеристика його робочого місця. Зазначена характеристика була врахована державною установою «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» при встановлені медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання. Також державною установою «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» не враховано, що відповідно до п. 1.23 Наказу Міністерства охорони здоровя України від 13.12.2004р. №614 «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно гігієнічних характеристик умов праці» санітарно гігієнічні характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінювалися. У даному випадку санітарно-гігієнічна характеристика ОСОБА_1 складена у 2000 році, тобто на день встановлення медичного висновку минуло більше 5 років і його використання відповідачами є незаконними, тому просили суд скасувати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1 від 06 лютого 2014 року, скасувати медичний висновок Центральної лікарсько експертної комісії про наявність професійного захворювання у ОСОБА_1 від 27 грудня 2013 року №5383, скасувати повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 №1443 від 24.12.2013 року, визнати санітарно гігієнічну характеристику робочого місця ОСОБА_1 від 10.02.2000 року такою, що втратила чинність. (а.с.1-2).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити на надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник Державної Установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, де просив розглянути справу за його відсутністю (а.с.33), тому суд зясувавши думку учасників процесу вважає можливим розглянути справу без участі даного представника на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Згідно наданих письмових заперечень (а.с.28-33) відповідач позов не визнав у повному обсязі та наполягав на тому, що фонду не надано право оскаржувати висновок експертної комісії щодо встановлення професійного захворювання, а крім того відповідач не порушував Порядок та Процедуру встановлення звязку захворювання з умовами праці хворого, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», таким чином вимоги Фонду є безпідставними і таким чином не можуть бути задоволені судом.

Представники Публічно акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_4» в судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі та надали аналогічні пояснення викладеним в письмових запереченнях (а.с.92-93), де вони стверджували, що фонду не надано право оскаржувати висновок експертної комісії щодо встановлення професійного захворювання, а також вважали вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях (а.с.64-66) де наполягав на тому, що акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 складений в суворій відповідності з вимогами «Про порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» передбачений постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011 року.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не підтримав вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та додав, що він з 12.04.1979 року по 07.11.2000 року працював ПАТ «шахта ім.. ОСОБА_4», працював гірничим майстром, підземним електрослюсарем, не працює він в шахті з 2000 року, стаж його в шкідливих умовах праці 20 років. Відповідно до медичного висновку Центрально лікарської експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання від 24 грудня 2013 року йому був встановлений діагноз «Пневмоконіоз (t/s; 1/1 ), - захворювання професійне, встановлено вперше», вважає, що даний позов порушує його права на отримання страхових виплат, оскільки вважає, що фонд не має права оскаржувати висновки експертної комісії.

Суд заслухавши представника позивача, представників відповідача, третю особу вважає, що позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної Установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України», Публічно акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_4», ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.04.1979 року по 07.11.2000 року працював ПАТ «шахта ім.. ОСОБА_4», гірничим майстром, підземним електрослюсарем, з 01.06.2000 р. по 07.11.2000р. поверхневим електрослюсарем деж. і по рем. обладнання та звільнений по стану здоровя. З 2004 року працює доцентом кафедри підземно-транспортних, будівельних та дорожніх машин і обладнання в Донбаській державній академії будівництва та архітектури, де і працює по даний час, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.48-62).

13.01.2014 року відділенням було отримано від Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» повідомлення №1443 від 24.12.2013 року про професійне захворювання ОСОБА_1 і встановлення йому діагнозу «Пневмоконіоз (t/s; 1/1 ), - захворювання професійне, встановлено вперше» (а.с.3). ОСОБА_2 міжрайонним відділом Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області була створена комісія з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1. 06.02.2014 року за результатами роботи зазначеної комісії складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с.4). Представник відділення Фонду , якій увійшов до складу комісії, підписав акт за формою П-4 з окремою думкою (а.с.5). Згідно до медичного висновку Центрально лікарської експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання від 24 грудня 2013 року ОСОБА_1 був встановлений діагноз «Пневмоконіоз (t/s; 1/1 ), - захворювання професійне, встановлено вперше».

Що стосується позовних вимог позивача в частині позову про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1, скасування медичного висновку Центральної лікарсько експертної комісії про наявність професійного захворювання у ОСОБА_1 від 27 грудня 2013 року №5383 та скасування повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 №1443 від 24.12.2013 року, суд вважає зазначити наступне.

Постановою Кабінету міністрів України №1232 від 30.11.11 року передбачений порядок встановлення звязку захворювання з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань.

62. Усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

63. До хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою.

До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Хронічне професійне захворювання не завжди супроводжується втратою працездатності.

Випадки професійних інфекційних захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як хронічні професійні захворювання.

64. Віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662 ( 1662-2000-п ) (Офіційний вісник України, 2000 р., N 45, ст. 1940).

Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п'ять років та затверджується МОЗ.

65. У разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, перелік яких визначено у додатку 14.

66. Для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами.До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю.

67. Спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.

Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну

діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновко лікарсько- експертноїкомісії.

68. У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу

державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого

або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

69. За наявності ознак стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання лікувально-профілактичний заклад, що надає медичну допомогу працівникам підприємства, на якому працює хворий, або лікувально-профілактичний заклад за місцем його проживання направляє хворого на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності.

Виходячи з матеріалів справи та наданих письмових доказів, аналізуючи їх, суд приймає до уваги, що відповідно до вищевказаного порядку, з урахуванням Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1662 від 08.11.2000 року, ЦЛЕК встановила від 24.12.2003 року діагноз ОСОБА_1 «Пневмоконіоз (t/s; 1/1 ), ЛН І-ІІ ст. - захворювання професійне, встановлено вперше», підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання явились: дані клінічного обстеження та стаж в шкідливих умовах праці 20 років. (а.с.36-46). Також була прийнята санітарно - гігієнічна характеристика №300/4 від 10.02.2000 року (а.с.8-9), а також прийнято до уваги лист від ОСОБА_2 районної санітарно епідеміологічної станції м. Донецьк № 3147/03.2 від 25.11.2010 року направленого на імя головного лікаря ЦГЛ №18 (а.с.7). Вивчаючи даний лист, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2010 року не піддавався впливу шкідливих виробничих факторів і що його умови праці відображені в санітарно - гігієнічної характеристиці № 300/4 від 10.02.2000г. На підставі цієї довідки комісія скористалася даною характеристикою умов праці, т.я. умови праці ОСОБА_1 не змінилися. Також ними враховувався і той факт, що ОСОБА_1 не піддавався впливу шкідливих виробничих факторів з 01.06.2010 (а.с.7).

Суд не приймає до уваги посилання позивача в тієї частині, що згідно з п.1.23 Наказу Міністерства охорони здоровя України від 13.12.2004 року №614 «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно гігієнічної характеристики умов праці» в даному випадку санітарна гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника не змінилися, оскільки як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 працював більше 20 років до 01.06.2000 року підземним електрослюсарем, підземним гірничим майстром, з 01.06.2000 року по 07.11.2000 року поверхневим електрослюсарем, звільнений за станом здоровя, з 2004 року працює доцентом кафедри, тобто умови праці ОСОБА_1 змінилися починаючи з 07.11.2000 року, причому ОСОБА_1 змінив роботу на якій не міг отримати вищезазначене захворювання. Таким чином відповідачем ОСОБА_5 Установою «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України» обґрунтовано прийнято до уваги санітарно гігієнічна характеристика від 25.11.2010 року та лист Головного державного санітарного лікаря Київського району м. Донецька від 25.11.2010 року, що не суперечить п. 1.23 Наказу Міністерства охорони здоровя України від 13.12.2004 року №614 «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно гігієнічної характеристики умов праці».

Крім того, суд вважає зазначити наступне, що позивач звертаючись з даним позовом до суду фактично оскаржує висновок Центральної лікарсько експертної комісії щодо встановлення професійного захворювання.Згідно ЗУ №1105 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», що регулює страхування та виплати хворим страхових виплат при настанні страхового випадку, Фонду не надано право оскаржувати висновок експертної комісії щодо встановлення професійного захворювання. Крім того, відповідно до п. 68 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» передбачає, що Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку, тому суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави оскарження експертного висновку колегіального органу.

Таким чином судом безперечно встановлено, що акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 відносно ОСОБА_1 від 06.02.2014 р. складено в суворій відповідності з вимогами «Порядку встановлення звязку захворювання з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань» затверджений Постановою Кабінету міністрів України №1232 від 30.11.11 року.

ОСОБА_5 Установою «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України», відповідно до вищезазначеного п. 68 (Порядку) надано право винесення остаточного рішення про діагноз професійного захворювання, 24 грудня 2013 ОСОБА_1 було встановлено діагноз - "Пневмоконіоз".

Відповідно до п. 70 (Порядку) в якому зазначено, що «спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу» інститутом медицини праці після встановлення діагнозу ОСОБА_1 було направлено Повідомлення про професійне захворювання форми П-3.

Що стосується позовним вимог позивача в частині визнання санітарно гігієнічної характеристики робочого місця ОСОБА_1 від 10.02.2000 року такою, що втратила чинність, суд вважає зазначити наступне.

Згідно додатка до Порядку одним з документів, на підставі яких встановлюється зв'язок захворювання з умовами праці, є санітарно - гігієнічна характеристика умов праці. Як було встановлено в судовому засіданні, при встановленні діагнозу хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1 інститутом медицини праці була використана санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 10.02.2000 р. за № 300/4 (а.с.8-9). Дана характеристика була складена на підставі інструкції з складання санітарно гігієнічних умов праці працюючих, затвердженої наказом МОЗ від 29.09.1989 року № 555, яка діяла на час складання характеристики.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги в даній частині позову посилався на те, що відповідачем ОСОБА_2 міжрайонним відділом Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області при складанні даної характеристики був порушений пункт 2.3. вищезазначенної інструкції.

Відповідно до п. 2.3. (інструкції) перелік шкідливих виробничих факторів і їх кількісна характеристика наводиться на основі матеріалів санепідстанцій (районної, міської, обласної, республіканської) за поточним санітарному нагляду, результатів лабораторно - інструментальних досліджень, науково-дослідних гігієнічних або медичних інститутів. При необхідності використовують результати лабораторно-інструментальних досліджень санітарно-гігієнічних лабораторій підприємств, відомств та інших спеціалізованих організацій. Результати досліджень повинні даватися з посиланням на установу, яка проводила заміри рівня шкідливого чинника, із зазначенням термінів досліджень. Додатково можуть бути залучені й інші матеріали, в тому числі акти розслідування випадків профзахворювань працюючих на обстежуваному ділянці, відомості, повідомлені хворим, які підтверджуються представниками адміністрації або працюють на даній ділянці.

Вивчаючи дану характеристику, судом встановлено, що в неї маються посилання на те, що наведені в ній дані викладені на підставі вимірів ділянки ВТБ (вентиляція і техніка безпеки), МП "Генезис", ОВГЗ (оперативний военнізірованних гірничорятувальний загін), архівних матеріалів, тому суд вважає доводи позивача в частині, що дана характеристика була складена без урахування результатів лабораторно інструментальних досліджень науково дослідних гігієнічних або медичних закладів, є необґрунтованими.

Крім того позивач наполягав на тому, що характеристика для визначення зв'язку захворювання з умовами праці інститутом медицини була використана з порушеннями терміну використання характеристики, при цьому посилався на наказ Міністерства охорони здоровя України від 13.12.2004 р. №614 «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно гігієнічних характеристик умов праці», що дана характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінилися.

Відповідно до інструкції з складання санітарно гігієнічних умов праці працюючих, затвердженої наказом МОЗ від 29.09.1989 року № 555, яка діяла на час складання санітарно гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1, будь які строки використання характеристики в собі не містить, тому доводи позивача, що дана характеристика може бути використана на протязі 5 років з посиланням на наказ Міністерства охорони здоровя України від 13.12.2004 р. №614 «Про затвердження порядку складання та вимоги до санітарно гігієнічних характеристик умов праці», який був введений в дію пізніше, є помилковим, тому судом дані доводи позивача до уваги не приймаються.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Кабінету міністрів України №1232 від 30.11.2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» ст.ст. 3, 6, 11, 60, 123, 126, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у ОСОБА_2 районі м. Донецька до Державної Установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 Наук України», Публічно акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_4», ОСОБА_2 міжрайонного відділу Донецького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та медичного висновку про наявність професійного характеру захворювання відмовити. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис"

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Д. Палюх