АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/565/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2996/16Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнко В.І.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_5І, який помер 15.04.2015 року та бабусі ОСОБА_6, яка померла 26.04.2015 року. Одночасно просить визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію свідоцтв про право на спадщину, що видані на ім`я ОСОБА_3 після померлих батька та бабусі та визнати за ним право власності на грошову компенсацію за продану спадкову квартиру, яка знаходиться в м. Полтава, яку стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказав, що після смерті його батька та бабусі, залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1. Спадщину прийняла ОСОБА_3 співмешканка померлого батька. Позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки він був хворий, а також через те, що ОСОБА_3 не повідомила його про смерть батька та бабусі.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та стягнення грошової компенсації-відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач та подав на нього апеляційну скаргу, вказуючи на порушення місцевим судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом не було прийнято до уваги надані ним докази, а саме - медичні довідки, які підтверджують його позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 5 квітня 2015 року помер батько позивача - ОСОБА_5 , а 26 квітня 2015 року померла бабуся позивача ОСОБА_6 / а.с. 8, 9/.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 10.07.2015 року встановлений факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім'єю / а.с. 53-55/

17.11.2015 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яке складається з належних їм на праві спільної сумісної власності по 1/2 частці кожному, квартири 151, по проспекту Вавілова, 13/42 у м. Полтаві. / а.с.130, 168/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з з недоведеності поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач лише 17 червня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з пропуском ним строку для подання заяви для прийняття спадщини, а також розяснено право на звернення до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини / а.с. 4/

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, судом першої інстанції їх поважність повинна визначатися, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Причиною пропущення строку на подання заяви на прийняття спадщини, позивач обґрунтовує хворобою, що підтверджується медичними документами.

В свою чергу, згідно медичної документації наданої позивачем, він звертався до лікаря після відкриття спадщини в період з травня 2015 року по червень 2015 року, з січня 2016 року по червень 2016 року. Інформації щодо стаціонарного лікування позивача медична картка не містить. Довідка про огляд лікаря від 14.10.2016 року судом оцінюється критично, оскільки дана довідка є вклейкою до медичної карти позивача та не містить даних про установу та лікаря, який її видав.

Враховуючи те, що строк, визначений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_5І та ОСОБА_6 сплив 15 жовтня 2015 року та 26 жовтня 2015 року відповідно, позивач не надав докази щодо наявності хвороби, яка викликала непереборні, істотні труднощі, ля вчинення дій, як спадкоємця, з заявою про прийняття спадщини останній звернувся лише 17 червня 2016 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що докази на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_2. строку для прийняття спадщини у матеріалах справи відсутні.

Також, колегія суддів вважає, що позивач повинен був проявити належну дбайливість щодо захисту своїх прав та інтересів, пов'язаних із спадкуванням.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що він не знав про смерть свого батька та бабусі, оскільки відповідачка не повідомила його про це, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2, як син та внук, повинен був цікавитися життям близьких, спілкуватися з ними та підтримувати родинні відносини. Однак, як було встановлено у судовому засіданні, позивач тривалий час не підтримував відносини з ними, хоча мав таку можливість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог. Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, і закон який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Одринська

Судді : Г.Л. ОСОБА_7Корнієнко