АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1410/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю: представника ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

13 липня 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2005 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 331/2005 на придбання квартири, в розмірі 39600 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір іпотеки №331/2005-1, посвідчений 11.01.2008 року приватним нотаріусом, предметом якого є нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, загальною площею 62,60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8

Згідно договору іпотеки, остаточна дата повернення кредиту - 21.11.2020 року. Погашення кредиту у 2005-2009 роках здійснювалося відповідно до договору.

Позивач вказує, що сплата за кредитними зобов'язаннями здійснювалась до того моменту, поки не виникли суттєві зміни з фінансово-економічною кризою у 2008 році. Його пропозиції щодо реструктуризації кредитної заборгованості банком були проігноровані.

20.04.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_10 виданий виконавчий напис № 1206 про звернення стягнення на нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру №197, по вул. Чехова, буд. 82 в м. Черкаси. Проте даний виконавчий напис нотаріус ні йому, ні його дружині не надсилав, хоча укладення кредитного договору та договору іпотеки було проведено за згодою його дружини і дана квартира належить їхньому подружжю на праві спільної сумісної власності Тому звернення стягнення на нерухоме майно за договором іпотеки має здійснюватись виключно в судовому порядку, що виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Позивач стверджує, що виконавчий напис вчинений відносно кредитної заборгованості, яка не є безспірною, та суперечить вимогам, зазначеним у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Вважає, що по своїй суті вчинення виконавчого напису є не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердженням безспірності зобов'язання боржника, але у даному випадку відсутні будь-які документи, які б свідчили про безспірність зобов'язань.

Тому просить суд виконавчий напис, який вчинений 20.04.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за номером 1206, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру №197 по вул.. Чехова в будинку №81 у місті Черкаси, визнати таким, що не підлягає виконанню.

01 жовтня 2015 року приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу ОСОБА_10 подала до суду заперечення на позовну заяву та просила суд застосувати строки позовної давності (т. 1 а.с. 86).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2015 року залучено до участі у справі ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» в якості третьої особи (т. 1, а.с. 103).

23 грудня 2015 року представник ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» подав до суду заяву про застосування строків позовної давності (т.1, а.с. 150).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2016 року стягнуто з представника позивача ОСОБА_9 судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2016 року виправлено описку у додатковому рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2016 року, вказавши: «Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.»

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 ОСОБА_9, вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим у звязку з тим, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_8 суд першої інстанції, з посиланням на відповідні норми матеріального права, прийшов до висновку, що виконавчий напис від 20.04.2010 року вчинений у відповідності до чинного законодавства України.

Крім того, суд вказав у рішенні, що позивачу було достовірно відомо про існування виконавчого напису ще у 2010 році, виконавче провадження по якому фактично закінчено, питання про поновлення строків позовної давності представником позивача не ставилось, то суд вважає, що позивач звернувся з даним позовом до суду з пропуском позовної давності, що є також однією підстав для відмови у позові.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду.

Встановлено, що 22 листопада 2005 року між АТ «ОСОБА_6 (Україна)» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 331/2005, в розмірі 396000 доларів США на придбання квартири, строком до 21 жовтня 2020 року. (т. 1, а.с. 6-7).

З метою забезпечення виконання зобовязання був укладений договір іпотеки № 331/2005-1, предметом якого є нерухоме майно, а саме трьохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 8-9).

Відповідно до п.5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

Оскільки ОСОБА_8 було порушено вимоги чинного законодавства та не було дотримано вимог кредитного договору від 22.11.2005 року щодо виконання зобов'язань в частині погашення кредитної заборгованості в належні строки, відповідач ПАТ «Кредобанк» 15.03.2010 року звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 197, що знаходиться в м. Черкаси, по вул. Чехова в буд. № 82 за даним кредитним договором в розмірі 39 600 доларів США. (т. 1 а.с. 81).

20 квітня 2010 року представник ПАТ «Кредобанк» надав приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10 доповнення до заяви від 15.03.2010 року про вчинення виконавчого напису нотаріусом, де просив вчинити виконавчий напис по договору іпотеки № 331/2005-1 від 22.11.2005 року з урахування збільшення заборгованості (т. 1 а.с. 82).

Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 20 квітня 2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10, запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру № 197, що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Чехова, 82, яка належить на праві власності громадянину ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 64).

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція).

Згідно з ч. 2 п. 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції та ст. 87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов'язань боржника.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та про усунення порушень за кредитним договором боржниками отримано 19 березня 2010 року (т. 1 а.с. 78).

Вчинення виконавчого напису здійснено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10 20 квітня 2010 року (т. 1 а.с. 64).

Крім того, приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису банком в підтвердження наявності заборгованості було подано наступні документи: оригінал іпотечного договору, кредитний договір, розрахунок заборгованості позичальника згідно кредитного договору, вимогу-повідомлення про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитним договором з відміткою про отримання 25 серпня 2009 року. Суми заборгованості зазначені у виконавчому написі, відповідають сумам заборгованості зазначених у розрахунку заборгованості по кредитному договору ОСОБА_8

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Колегія суддів вважає, що банк надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у повідомленні не свідчить про наявність спору. Крім того, як вже вказано вище, в повідомленні зазначалось, що загальна сума заборгованості змінюється щоденно в сторону збільшення залежно від тривалості затримки сплати боргу.

Доводи представник позивача в заяві та в скарзі про те, що на повідомленні про направлення листа-вимоги ОСОБА_8 стоїть підпис не позивача і він його не отримував є безпідставними і нічим не доведеними.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 21.03.2013 року складений державним виконавцем Осадчим В.В. при примусовому виконанні виконавчого напису № 1206 від 20.04.2010 року вбачається, що даний акт був складений в присутності позивача ОСОБА_8 та підписаний ним особисто (т. 1 а.с. 183-185).

Крім того, стягнення, за виконавчим написом, провадилось в рамках виконавчого провадження, а тому позивачу направлялись постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2010 року, копія постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження від 13.12.2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при посиланні позивача про те, що відповідно до ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом України від 22.09.2011р. №3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг») звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому Законом, або в позасудовому порядку та звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом у зазначеній редакції не передбачалось, тому що виконавчий напис був вчинений у 2010 році.

Слід зауважити, що 06.10.2010 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» відповідно до вимог чинного законодавства України був укладений договір відступлення права вимоги. Відповідно до даного договору відступлення права вимоги ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» набуло прав кредитора до ОСОБА_8

Що стосується позовної даності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Між тим, Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, то суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

01 жовтня 2015 року приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу ОСОБА_10 подала до суду заперечення на позовну заяву та просила суд застосувати строки позовної давності (т. 1 а.с. 86).

23 грудня 2015 року представник ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» подав до суду заяву про застосування строків позовної давності (т.1, а.с. 150).

Проте, приватний нотаріус ОСОБА_10, та ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» у справі залучені лише третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а тому не є сторонами у справі, так як, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Представником ПАТ «Кредобанк» таке клопотання не заявлялося.

Разом з тим, як зазначено вище, даний позов не доведено. Тому саме з цих підстав він підлягає до відхилення

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення, відмовивши у задоволенні позову з підстав його недоведеності.

При цьому колегія вважає за необхідне виключити з рішення іншу підставу, за якою суд першої інстанції також відмовив у задоволенні позову пропуск строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, що в принципі не міняє остаточного висновку про відмову в задоволенні позову, але лише по суті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :