Справа № 459/2103/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судових засідань Черник Т.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на того з батьків з ким проживає дитина,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_5 на утримання на сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітку (доходу) з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та відкликати відповідний виконавчий лист № 2-2831/09 від 07.12.2009 року; стягувати з ОСОБА_5 у його користь аліменти на сина - ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. В обґрунтування позову послався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 05.06.1999 року шлюб було розірвано. Від подружнього життя у сторін є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно виконавчого листа № 2-2831/09 від 07.12.2009 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем 25.03.2015 року було подано заяву про повернення виконавчого листа, так як на час пред'явлення даного виконавчого листа до виконання вони продовжували спільно проживати. У подальшому у зв'язку з погіршенням стосунків у сім'ї у квітні 2016 року відповідач пішла проживати до своїх батьків, а він із сином залишились проживати разом. На даний час син проживає разом ним та перебуває на його повному утриманні. 12.07.2016 року відповідач повторно пред'явила вищезгаданий виконавчий лист до виконання. Вважає неможливим продовження стягнення аліментів на користь відповідача, у зв'язку з суттєвою зміною обставин, за яких виносилося рішення про стягнення аліментів, проживання дитини, на утримання якої сплачуються аліменти разом з ним, та перебування дитини на його повному утриманні.

25.08.2016 року позивач подала заперечення, у якому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Зазначила, що проживала і проживає разом із відповідачем та їх сином у їхній спільній квартирі та піклується про сина. У літній період кілька днів ночувала у своїх батьків, оскільки допомагала їм робити ремонт у квартирі. Скориставшись її тимчасовою відсутністю, позивач зініціював складення акту обстеження умов проживання, у якому, зі слів ОСОБА_2, зазначено, що вона із сім'єю не проживає.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач пояснив, що син проживає разом з ним, відповідач проживає окремо з квітня 2016 року та матеріально сина не забезпечує. Тепер відповідач проживає разом з ними.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснила, що у літній період інколи ночувала у своїх батьків, оскільки допомагала їм робити ремонт у квартирі. Крім того, зазначила що позивач чинив на неї тиск. Вона частково матеріально забезпечує сина, аліменти використовувала за цільовим призначенням.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Установлено, що від подружнього життя у сторін є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.10.2009 року з позивача стягуються аліменти в користь відповідача на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття.

Шлюб між сторонами у справі було розірвано згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23.05.2016 року.

Як видно з акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 25.07.2016 року, син проживає з батьком, мати з сім'єю не проживає, батько повністю забезпечує та утримує сина.

Згідно з довідкою КП «Комінтех» №8736 від 02.09.2016 року сторони та їх син ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до наявної у матеріалах справи №2-2831/09 довідки КП «Комінтех» №6422 від 05.08.2009 року, сторони та їх син ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами 1, 2 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до статті 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом(стаття 192 СК України).

Посилаючись на ст.192 СК України, позивач просить припинити стягнення аліментів, однак зазначена правова норма передбачає зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно зі ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд не бере до уваги поданий позивачем акт обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_2 від 25.07.2016 року, з огляду на те, що відсутність відповідача зафіксовано одноразово у певний час, крім того, зазначений акт спростовується довідкою КП «Комінтех» №8736 від 02.09.2016 року, згідно якої сторони та їх син зареєстровані за однією адресою.

Судом ураховано те, що згідно з поясненнями відповідача її тимчасова відсутність за місцем свого проживання протягом чотирьох місяців у 2016 році була зумовлена тим, що позивач чинив на неї психологічний тис, виганяв з дому, у зв'язку з чим остання не проживала за місцем свого проживання з поважних причин.

Ураховуючи наведені положення правових норм та обставини справи, у зв'язку з відсутністю доказів припинення спільного проживання відповідача з дитиною, а отже, зміни обставин, які існували на час постановлення рішення про стягнення аліментів, припинення її участі в утриманні дитини чи нецільового використання отримуваних аліментів, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на користь відповідача й стягнення їх з останньої на користь позивача.

Тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В. В. Грабовський