Справа № 727/1801/16-ц
Провадження № 2/727/837/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ПозивачОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що 12.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося. З 2015 року між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказує, що відсутність між сторонами взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву відносин. Таким чином на даний час подружні стосунки між сторонами припинені, між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин позивачка вважає, що спільна з відповідачем сімя існує формально та подальше збереження шлюбу вважає неможливим. При цьому спільна дитина залишиться проживати з позивачкою.

Позивач посилається на вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, позивачка вказує, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1200 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення заяви до суду до досягнення дитиною повноліття щомісячно.

Позивач в судове засідання не зявилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем з січня 2015 року шлюбні відносини не підтримують.

Відповідачка в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, також відповідач вказав, що подружні стосунки з позивачкою не підтримує з січня 2015 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 12.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №690, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №036190 (а.с.5).

Від спільного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №095492 (а.с.6).

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Що стосується стягнення аліментів, то такі позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

А саме, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_2, як батько неповнолітньої ОСОБА_3, зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно заяви самого відповідача, останній погоджується на стягнення з ньогоаліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо.

При цьому судом встановлено, що у відповідача інших непрацездатних членів сімї чи дітей, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням, немає. Відповідач є здоровою працездатною особою.

Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, як батько неповнолітньої ОСОБА_3, зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 700 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.03.2016 року до настання нею повноліття.

Керуючись ст.ст. 55, 76, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 81 ч.3 п.4, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 12 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №690 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року до настання повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: