Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/9266/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Стручкова Л.І.
Провадження № 22-ц/778/625/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.01.2005 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5 000 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості.

Проте, свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконувала належним чином, в звязку з чим, станом на 31.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 38915,73 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в частині стягнення відсотків.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що 27 січня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», та ОСОБА_4В укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 15-16, 38), згідно умов п.1.1 якої відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано платіжну картку, строк дії якої 2 роки. Встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000 грн. Базова процентна ставка ; кредитному ліміту - 3% на місяць. Строк дії кредитного ліміту - відповідає строку дії карти.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №2-2271/11 22.07.2011 року, яке набрало чинності 06.09.2011 року (а.с.36), позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27.01.2005 року сумі 14605,08 грн.

У даній справі ОСОБА_3 просить суд стягнути ( крім заборгованості за тілом кредиту ) і відсотки за користування кредитом, посилаючись на невиконанні зобовязання до теперішнього часу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення судового рішення строк договору закінчився та між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини і тому вимога щодо стягнення відсотків за користування кредитом не є обоснованою.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. і

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п. 6.1 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів чи/та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується у разі порушення позичальником строків передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, що з відповідача на користь банку не підлягають стягненню прострочена заборгованість за процентами.

Дана правова позиція відповідає Постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року, яка додана до матеріалів справи у апеляційному суді.

За таких обставин суд апеляційної інстанцій позов Банку про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 25482 грн. 31 коп. задовольняє. Дана сума заборгованості зменшена у апеляційному суді та підтверджена наданим розрахунком.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення районного суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову в частині стягнення відсотків.

В порядку ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає шляхом стягнення з відповідача на користь Банку за подачу позову 1218 грн. 00 коп., апеляційної скарги 1339 грн. 80 коп., а всього 2557 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення відсотків за користування кредитом скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 25482 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2557 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: