Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Леванчука А.О., Наумчука М.І.,

Парінової І.К., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Груп», відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання юридичної особи такою, що не набула права власності і права користування на житлове приміщення, та визнання прилюдних торгів недійсними, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» (далі - ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_3 із вказаної квартири та стягнути з неї на свою користь судові витрати. Свої вимоги ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» обґрунтовувало тим, що за результатами проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна від 08 жовтня 2013 року воно набуло у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, власником якої була ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2008 року, яка була передана в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»). 06 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. видано ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» свідоцтво про право власності на придбане нерухоме майно, яке зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 10 червня 2014 року на ім'я ОСОБА_3 надіслано вимогу про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, добровільне виселення та звільнення квартири від інших мешканців, яка залишилася без позитивного реагування, тому за захистом свого права позивач звернувся до суду з цим позовом.

Не погоджуючись із позовом ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, проведені 08 жовтня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Груп» (далі - ТОВ «Укрспецторг Груп») із порушенням законодавства, з реалізації трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,3 кв. м, яка належить їй на праві приватної власності за договором купівлі-продажу; визнати ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» юридичною особою, яка не набула права власності і права користування на вказану іпотечну квартиру у результаті незаконності її придбання за підробленими документами на «торгах», які фактично не проводилися; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» на вказану квартиру. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що проведення 08 жовтня 2013 року прилюдних торгів відбулося із порушеннями, що вплинуло на їх законність.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року позов ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» задоволено частково.

Усунуто перешкоди ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 із цієї квартири.

В іншій частині позовних вимог ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції.

У задоволенні позову ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, здійснені ТОВ «Укрспецторг Груп» 08 жовтня 2013 року, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 69,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності за договором купівлі-продажу, скасувавши державну реєстрацію права власності ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» на зазначену квартиру.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційних скаргах ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Задовольняючи первісний позов ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що зустрічна позовна заява про визнання прилюдних торгів недійсними є безпідставною, оскільки наведені ОСОБА_3 обставини не порушують порядку проведення прилюдних торгів, визначеного Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення), а первісний позов ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» є обґрунтованим.

Однак із вказаним висновком не погодився апеляційний суд та, переглядаючи справу в апеляційному порядку, виходив із того, що висновок експерта про вартість спірної трикімнатної квартири був складений 04 квітня 2013 року, у той час, як повторні торги з реалізації арештованого спірного майна відбулися 08 жовтня 2013 року, тобто після закінчення шести місяців, за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», призвело до порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 та є підставою для визнання торгів недійсними.

Із врахуванням зазначеного, у зв'язку з тим, що прилюдні торги з реалізації вказаної квартири, переможцем яких визнано ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», підлягають визнанню недійсними, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення первісного позову ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ».

Разом із тим апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» юридичною особою, яка не набула права власності і користування на житлове приміщення у зв'язку із незаконністю придбання товариством іпотечної квартири, оскільки позивачем за зустрічним позовом в цій частині вимог неправильно обрано спосіб захисту.

Проте повністю погодитися із вищевказаними висновками не можна виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Із врахуванням зазначеного та встановлених судом фактичних обставин справи, правильним є висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» юридичною особою, яка не набула права власності і користування на житлове приміщення у зв'язку із незаконністю придбання товариством іпотечної квартири, оскільки позивачем за зустрічним позовом в цій частині вимог неправильно обрано спосіб захисту, тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду у цій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 підлягає залишенню без змін відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України.

Однак колегія суддів не може погодитися із висновками апеляційного суду у частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів недійсними, а також у частині вирішення первісного позову ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»,п. п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене можна зробити висновокпро те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умовипорушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію із вказаного питання у постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Разом із тим Верховний Суд України у вказаній постанові зазначив, що зурахуванням норм ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси; суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Однак на порушення вимог ст. ст. 303, 304, 315 ЦПК України апеляційний суд належним чином не дослідив та не з'ясував питання про те, які ж саме права свободи чи інтереси безпосередньо ОСОБА_3 порушено внаслідок проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність (4 дні), чим допустив порушення норм процесуального права, у зв'язку із чим неможливо встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із врахуванням вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково, а ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції у частині вирішення первісного позову ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів недійсними - скасуванню з передачею справи у цій частині на новий розгляд до апеляційного суду з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року скасувати, справу у частині вирішення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення, а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Груп», відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання юридичної особи такою, що не набула права власності і права користування на житлове приміщення, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: А.О. Леванчук

М.І.Наумчук

І.К.Парінова

О.В.Попович