Справа №751/2068/16-ц
Провадження №2/751/441/16
Рішення

Іменем України

15 вересня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_5

представників третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, -

Встановив:

29.02.16. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням (том 1 а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним.

Відповідачі, які прописані з 1991 року за адресою: АДРЕСА_1, є матір'ю та братом позивача.

В лютому 2014 року вони добровільно та на власний розсуд, забравши свої речі, залишили вказану квартиру та виїхали проживати до їхньої дальньої родички, що проживала в одному із сіл Чернігівського району.

На даний час жодних речей відповідачів в квартирі немає, їх фактична адреса проживання позивачу не відома, крім того з моменту залишення ними місця проживання, жодних витрат по утриманню та підтриманню в належному стані квартири вони не несли.

Просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

23.03.16. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою (том 1 а.с.102-104), мотивуючи його наступним.

У 1992 році ОСОБА_3 отримала ордер на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. На підставі даного ордеру ОСОБА_3 було укладено договір найму та нею отримано особовий рахунок, згідно якого в квартирі проживає вона як наймач, ОСОБА_1 - член сім'ї наймача (син), ОСОБА_4 - член сім'ї наймача (син) та ОСОБА_8 - член сім'ї наймача (онук).

З приводу користування вказаною квартирою між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно виникали сварки, і в ході останньої, яка сталася 08.02.16. позивачка за зустрічним позовом отримала черепно-мозкову травму, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду для визначення порядку користування спірною квартирою.

Просила визначити порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, таким чином: - виділити в окреме користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлову кімнату площею 12,7 кв.м: - виділити в окреме користування ОСОБА_1 та ОСОБА_8 житлову кімнату площею 16,0 кв.м; - допоміжні приміщення (кухню, ванну кімнату, туалет, коридор і балкон) залишити в спільному користуванні.

Одночасно ОСОБА_3 надала до суду клопотання, в якому просить виділити їй в окреме користування кімнату 12,2 м.кв., яку вона займає з моменту отримання ордеру, решту житлових приміщень залишити у спільному користуванні всіх жильців квартири, які зареєстровані (том 1 а.с.150-151).

В ході розгляду справи до участі у ній було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради.

В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач додатково пояснив, що біля 5 років тому мати зібрала свої речі та поїхала до с. Павлівка Ріпкінського району, де вони купили будинок, який оформлений на матір. В квартирі залишила старі речі - кухонний гарнітур, казала, що він їй не потрібний. Брат приблизно 3,5 роки тому зник, а потім прийшов та сказав, що буде проживати в с. Радянська Слобода Чернігівського району. Його речей в квартирі немає. Він допомагав матері в с. Павлівка - купив бетонну огорожу, пластикові вікна, надавав гроші. Брат та мати комунальні послуги не сплачують на протязі 2 років. В кінці 2014 року він одружився, почав в квартирі робити ремонт, в 2015 році народився син. До лютого 2016 року мати претензій не мала, наміру проживати в квартирі не виказувала. Коли прописав сина у спірний квартирі, мати почала сваритися, писати скарги в різні інстанції, за місцем служби. До лютого 2016 року у матері та брата були ключі від квартири, але після того, як мати вчинила сварку, замки на дверях замінив. Проти встановлення порядку користування квартирою заперечує. Спірна квартира має дві окремі кімнати. В квартирі зараз проживають він, син та дружина з донькою.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на письмові заперечення проти позову (том 1, а.с.17-19), та обставини, які викладені в письмовому клопотанні від 05.04.16. (том 1 а.с.29-30), а зустрічний позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в зустрічній позовній заяві. Додатково відповідачка пояснила, що дійсно в АДРЕСА_4 є будинок, який оформлений на неї. Цей будинок вони купили за спільні кошти з сином ОСОБА_1. Оскільки її тітка та мати похилого віку і потребують сторонньої допомоги, вона їх доглядає, в зв'язку з чим періодично їздить до с. Павлівка. З жовтня 2014 року в квартирі син ОСОБА_1 почав проживати разом з дружиною та її донькою. З її дозволу вони почали робити ремонт. Спочатку користувались великою кімнатою, а потім зайняли і її кімнату - спальню. В 2016 році її речі - диван, ліжко, викинули на СТО. Син ОСОБА_4 живе періодично в с. Радянська Слобода, в будинку, який належить її тітці, бо невістка вчиняє провокації відносно нього, що перешкоджає йому в проживанні в квартирі за місцем реєстрації. Син ОСОБА_1 з 2014 року більше часу знаходився в АТО, чим вдома. Між нею та невісткою склались недобрі відносини. Вона заперечувала проти реєстрації онука в квартирі, бо у невістки є власність. До лютого 2016 року у неї були ключі від квартири, але 05.02.2016 року між нею та невісткою виникла сварка, в ході якої невістка її побила і син змінив замок в дверях, після чого в квартиру вона вже потрапити не мала можливості. 22.06.2016 року вона зайшла в квартиру на законних підставах в присутності співробітників поліції.

Відповідач ОСОБА_4 первісний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. Додатково пояснив, що переїхав до с. Радянська Слобода, де до 2014 року доглядав бабусю - тітку матері. До спірної квартири періодично приїжджав, допомагав брату робити ремонт. Коли в квартиру переїхала дружина брата з донькою та народився син, вже постійно не проживав, бо немає місця і йому в користуванні квартирою перешкоджають родина брата. В 2015 році його речі, які були в квартирі, брат привіз до с. Радянська Слобода. Він постійно їздить до с. Павлівка, допомагає матері та бабусі. Оскільки опалення в будинку в селі на дровах, взимку живе або у кума, або у сестри.

Представники третьої особи - органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в судовому засіданні просили позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням вирішити на розсуд суду, а щодо зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, вирішити питання з урахуванням інтересів дитини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 її чоловік. Перший раз вона потрапила до спірної квартири в травні 2014 року. Оскільки з позивачем вирішили проживати разом, з серпня 2014 року вона почала робити ремонт, оскільки квартира була в занедбаному стані. З жовтня 2014 року стала проживати в квартирі постійно зі згоди відповідачів. В листопаді вона з позивачем зареєстрували шлюб. Відповідачі в квартирі не проживали, особистих речей їх не було. ОСОБА_3 постійно проживає в с. Павлівка в будинку, який оформлений на неї. ОСОБА_4 проживає постійно в с. Радянська Слобода в будинку тітки, яка зараз мешкає разом з відповідачкою в с. Павлівка. Вони з позивачем неодноразово приїжджали у с. Павлівка до ОСОБА_3. Позивачка приїжджала 2-3 рази на свята та відвідати Діму, коли він повернувся з АТО. ОСОБА_3 не цікавилась квартирою, комунальні послуги не сплачувала, казала: «Це ваша квартира, самі сплачуйте». Ключі від квартири у відповідачці були. В лютому 2016 року з відповідачкою виник конфлікт. Вона стала приходити до квартири, вчиняти сварки, необґрунтовано викликає поліцію, вимагає щоб ми або звільнили квартиру або сплатили їй 8000 доларів США. В зв'язку з поведінкою відповідачки ОСОБА_1 замінив замки у вхідних дверях. В травні 2016 р. відповідачка зламала двері та завезла свої речі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона до 2008 року та з 2012 року проживає по сусідству, та першому поверсі, а позивач проживає на 6 поверсі. Дуже добре знає сім'ю ОСОБА_1, товаришували з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з дитинства. З 2014 року ОСОБА_1 став жити з ОСОБА_12. Вона займалась ремонтом в квартирі, потім у них народився син. Неодноразово була в квартирі у ОСОБА_1, але речей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в квартирі не було. Оскільки у неї маленька дитина, вона постійно гуляє з дитиною у дворі будинку. До 2008 року мати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно проживали в квартирі, а з 2012 року вони в квартирі не жили. Бачила ОСОБА_4 один раз, коли допомагав ОСОБА_1 заносити вікно. Також, близько 2 років тому приходив чоловік з воєнкомату та розпитував про ОСОБА_4, чи проживає і де знаходиться. Мати ОСОБА_1 перший раз з 2012 року побачила влітку цього року, коли приїжджала патрульна машина. Їй відомо, що ОСОБА_3 поїхала постійно проживати в с. Павлівка. Де проживає ОСОБА_4, не знає.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству на одному поверсі. ОСОБА_3 не проживає в квартирі біля 5 років. Вона проживає в с. Павлівка, де їй ОСОБА_1 купив будинок, доглядає за тіткою. ОСОБА_4 не проживає в квартирі біля 3 років. Зі слів позивача їй відомо, що ОСОБА_4 живе в с. Радянська Слобода. Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_12, прийшла постійно проживати в квартиру в 2014 році, вони разом з ОСОБА_1 почали робити ремонт. Їй відомо, що у ОСОБА_3 були ключі від квартири, доки вона не прийшла до квартири в лютому 2016 року і побила ОСОБА_12. Тоді ОСОБА_1 замінив замки в дверях і ключів у неї вже не було. До лютого 2016 р. ОСОБА_3 в квартирі не бачила. 22 червня 2016 року, ОСОБА_3 прийшла з ОСОБА_4 та невідомим чоловіком і стали ламали замок в дверях, в зв'язку з чим вона викликала поліцію. У ОСОБА_3 були пакети з речами.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству та знає родину ОСОБА_3 з 1992 року. ОСОБА_3 проживає в квартирі постійно. На даний час у неї хворіє тьотя і вона доглядає за нею, але постійно приїжджає в м. Чернігів, привозить продукти. За період з 2014 по 2016 рік бачила ОСОБА_3 2-3 рази на тиждень. До лютого 2016 року у ОСОБА_3 був доступ до квартири, вона періодично перебувала в квартирі. Про те, що ОСОБА_1 змінив замки, стало відомо приблизно в червні-липні 2016 р. Також їй відомо, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_4. Бачила, що він інколи приходить, але живе чи ні - не знає. Відомо, що він проживав в Радянській Слободі. Їй відомо, що в квартирі також живе ОСОБА_1 з дружиною та сином. Хто ще живе, не знає. ОСОБА_3 в квартирі користувалась маленькою кімнатою.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству. ОСОБА_3 разом з дітьми проживає в квартирі з 1992 року. ОСОБА_3 періодично їздить в село Павлівка, доглядає за матір'ю та хворою тіткою. Бачила ОСОБА_3 в квартирі 2-3 рази на тиждень. В лютому 2016 року в квартирі ОСОБА_1 змінив замки в дверях і ОСОБА_3 вже не могла потрапити в квартиру. До лютого 2016 року конфліктів між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було, перешкод в користуванні квартирою не було. Невістка в квартирі з'явилася в 2015 році літом, почався ремонт. Під час ремонту в 2016 році деякі речі ОСОБА_1 викинув. ОСОБА_4 бачила, часто допомагав робити ремонт, вивозив сміття.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 До лютого 2016 року ОСОБА_3 проживала в квартирі. Іноді там з'являвся і ОСОБА_4 Де ОСОБА_4 зараз проживає - не знає. ОСОБА_3 користувалась спальною кімнатою. ОСОБА_1 з сім'єю періодично проживали в квартирі, робили ремонт. Останній раз в квартирі була в 2015 році. ОСОБА_1 купив в с. Павлівка будинок. ОСОБА_3 забрала в будинок в с. Павлівка хвору тітку, бо за нею потрібен догляд, тому періодично їздить в с. Павлівка.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради - в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (том 2 а.с.3), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 13.04.1992 року ОСОБА_3 отримала з сім'єю з 3-х чоловік ордер на право зайняття житлового приміщення площею 28,7 кв.м., яке складається з 2 кімнат в квартирі за адресою: АДРЕСА_1; склад сім'ї: ОСОБА_1 - син, ОСОБА_4 - син (а.с.20).

Згідно копії особового рахунку НОМЕР_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані відповідачка - ОСОБА_3, яка є наймачем даної квартири, позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_4, та син позивача - ОСОБА_8 (а.с.66).

Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В письмових запереченнях відповідачка ОСОБА_3 зазначає, що позов до неї як до наймача квартири може бути пред'явлено лише житлово-експлуатаційною дільницею, а не позивачем ОСОБА_1, однак як вбачається зі ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення, а тому позивач ОСОБА_1 відповідно до змісту ст. 3 ЦПК України, не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В матеріалах справи міститься акт від 26.01.16., який складено комісією у складі майстра КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради ОСОБА_27, а також мешканцем квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1, та сусідами ОСОБА_28 та ОСОБА_29, про те, що зі слів заявника та з пояснень сусідів вбачається, що ОСОБА_4, 1984 р.н., та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживають з лютого 2014 року за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3; ОСОБА_3 мешкає в с. Павлівка, а ОСОБА_4 - в с. Слобода (а.с.3).

Однак, в матеріалах справи міститься акт від 18.02.16., який складено комісією у складі майстра КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради ОСОБА_27, а також мешканцем квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, та сусідами ОСОБА_23 та ОСОБА_30, про те, що зі слів заявника та з пояснень сусідів вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, 1984 р.н., зареєстровані і проживають з дня реєстрації та по 05 лютого 2016 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21).

Крім того до справи долучено акт від 28 березня 2016 року обстеження матеріально-побутових умов проживання, яким визначено, що комісія в складі Павловського сільського голови Жукотської А.М., секретаря виконкому сільської ради Даниленко А.В., депутата сільської ради Брагида Т.Х. провели обстеження матеріально-побутових умов проживання громадянки ОСОБА_34, ІНФОРМАЦІЯ_4; в ході обстеження виявлено: ОСОБА_34 має статус багатодітної матері та нагороди за особливі заслуги перед державою Україна, вдова. ОСОБА_34 постійно проживає в АДРЕСА_6, за станом здоров'я та за віком за нею проводиться догляд її дітьми ОСОБА_3 з 2014 року по 05 лютого 2016 року періодично та синами ОСОБА_35, ОСОБА_36 постійно: висновок: комісія підтверджує проведення догляду, забезпечення побутових умов ОСОБА_3 періодично відносно матері ОСОБА_34 в указаний період (том 1 а.с.31); та акт, який складений тією ж комісією, і в ході обстеження виявлено слідуюче: ОСОБА_4 має статус учасника війни, одинока, вдова; фактично постійно проживає в АДРЕСА_4, за станом здоров'я та за віком за нею проводиться догляд племінницею ОСОБА_3 з 2014 року по 05 лютого 2016 року, а за її відсутності її братами ОСОБА_35, ОСОБА_36 та сином ОСОБА_4 (том 1 а.с.32).

Згідно висновку про результати розгляду звернення гр-на ОСОБА_1 від 06.06.16. та листа ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 09.06.16., наданого за зверненням ОСОБА_1 щодо встановлення адреси мешкання брата, визначено, що в ході перевірки були опитані мешканці АДРЕСА_5 останні пояснили, що дійсно приблизно на протязі останніх двох років за адресою: АДРЕСА_5, мешкає гр. ОСОБА_4; поспілкувавшись з останнім не надалося можливим так, як при виході за вищевказаною адресою гр. ОСОБА_4 був відсутній; зі слів сусідів, можливо останній перебуває за місцем роботи (том 1, а.с.148, 149).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі викладеного та на підставі пояснень відповідача ОСОБА_4 вбачається, що він більше року відсутній за місцем реєстрації, він не є членом сім'ї позивача, договір найму з ним не укладався, доказів того, що він з поважних причин був відсутній понад встановленні строки за місцем реєстрації суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що він втратив право користування спірним жилим приміщенням і необхідно визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Однак, щодо вимог до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід зазначити про те, що акт про не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі від 26.01.16., який долучений до матеріалів справи позивачем, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вказані в них факти спростовуються актами, які надані відповідачкою від 28.03.16., в яких вказано про те, що вона тривалий час доглядала за тіткою, а тому в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, проживала нерегулярно з незалежних від неї причин, а тому ОСОБА_3 не може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме спірною квартирою. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін і свідків, між сторонами виник конфлікт з приводу проживання та користування спірним житлом, що стало приводом звернення до суду з відповідним позовом.

Щодо вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, то суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, з наступних підстав.

Статтею 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі(частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Згідно до ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюється на жилі приміщенні в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів

Відповідно до ст. 47 ЖК України вбачається, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особі.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у силу ст. 104 ЖК України, суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Пунктом 5 Постанови виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів та Президії обласної ради профспілок від 07.01.1985 року № 3 «Про порядок обліку громадян, що потребують покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Чернігівській області» визначено розмір житлової площі для надання житлових приміщень згідно середньої норми забезпеченості громадян у містах, селищах міського типу не менше 8,5 кв.м.

Згідно з даними особового рахунку, квартира за адресою: АДРЕСА_1, має дві житлові кімнати - 17,20 кв.м та 11,50 кв.м., тобто житлова площа спірної квартири становить 28,70 кв.м.; у квартирі зареєстровані та мають право на проживання троє осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_8. Відповідно, на кожного мешканця квартири припадає по 9,6 кв.м. житлової площі. Кімната, яку відповідачка просить виділити у користування їй, має площу 12,7 кв.м. Однак, як вбачається з даних особового рахунку на кожну зареєстровану особу припадає по 9,6 кв.м. житлової площі, кімната яку просить виділити їй відповідачка має площу більшу, ніж та, на яку вона має право, а отже житлова площа інших зареєстрованих осіб буде меншою, ніж та на яку вони мають право, а тому такий порядок користування квартирою порушить та суттєво звузить житлові права позивача ОСОБА_1 та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_8, а тому суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, тому витрати необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави пропорційно до задоволених вимог у сумі 275,60 грн. Крім того, у зв'язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову, то судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 47, 63, 64, 71, 72 ЖК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету (отримувач: УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, , МФО 853592, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, розрахунковий рахунок № 0004) судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач