Справа № 594/871/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві цивільну справу за позовом М»ялковського ОСОБА_1 до Панівецької сільської ради, третя особа М»ялковська ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач М»ялковський Д.М., звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21 березня 2008 року померла рідна сестра його матері ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 75 по вул.Шевченка, що в с.Панівці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме 11 листопада 2004 року померла ОСОБА_3, на випадок своєї смерті, належне їй майно заповіла позивачу.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Панівці по вул.Шевченка, 75 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3.

В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач М»ялковський Д.М. зідно поданої заяви розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує.

Від тимчасово виконуючого обов»язки сільського голови Панівецької сільської ради ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести без участі представника відповідача, при цьому зазначив, що відповідач позов визнає.

Третя особа М»ялковська М.В. в судове засідання не з»явилися. В поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, 21 березня 2008 року в с.Панівці Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_3, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №064515, виданого 22 березня 2008 року Панівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільській області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами що в с.Панівці по вул.Шевченка, 75 Борщівського району, та інше все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, заповіла позивачу М»ялковському ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 11 листопада 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Панівецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за №241.

Поряд з тим встановлено, що позивач М»ялковський Д.М. після смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлої було заведено спадкову справу за №1037/2008. А 11 березня 2016 року звернувся до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, а саме, права власності на будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи №1037/2008 на ім»я ОСОБА_3, інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 11.03.2016 року № 239/02-14.

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, входило будинковолодіння №75 по вул.Шевченка в с.Панівці Борщівського району, в якому померла проживала та яке відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) ОСОБА_3, була його єдиним членом, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Панівецької сільської ради на імя ОСОБА_3, довідкою Панівецької сільської ради №78/02-14 від 11.03.2016 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_3 на відповідній правовій основі, набула право на ціле будинковолодіння, яке було розміщене по вул.Шевченка, 75 в с.Панівці Борщівського району Тернопілської області, однак у визначеному законом порядку, за життя, не оформила своє право власності на вказаний нерухомий обєкт.

Відповідно до рішення №12 від 19 грудня 1997 року Панівецької сільської ради 22 скликання 10 сесії, ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 68 га., з них 0, 10 га для обслуговування житлового будинку, 0, 56 га для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що окрім позивача, спадкоємцем за законом щодо майна померлої ОСОБА_3, є М»ялковська ОСОБА_2, однак вона відмовилася від прийняття спадщини. Також встановлено, що інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № 1037/2008, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_3.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 12 березня 2014 року, виготовленого ПП «Бюро технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 75 по вул. Шевченка в с.Панівці становить 47695 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за М»ялковським ОСОБА_1, 21 березня 1964 народження, право власності на будинковолодіння по вул.Шевченка, 75 в с.Панівці Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21 березня 2008 року в с.Панівці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони, в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: