Справа № 727/143/16-ц
Провадження № 2/727/455/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.08.2008 року між ПАТ КБ «ПприватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір № SAMDN4572, згідно з умовами якого Відповідач отримав кредит з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком дії до 08/10.

Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір.

Отже, при укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 627, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з умовами договору Банком передано Відповідачу кредитну карту зі строком дії до 10/08, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 24000,00 грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами Кредитного договору №SAMDN4572 від 07.08.2008 року Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,1 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Стаття 1054 ЦК України визначає поняття Кредитного договору як: за кредитним договором банк або інша кредитна організація (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Виходячи з даної норми закону - кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Отже, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.

Відповідно до ст.ст. 629,525,612 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у звязку з чим, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_2 по кредиту перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відповідно до детального розрахунку станом на 05.01.2016 р. складає 24179,94 грн.

Згідно з ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони ОСОБА_2, мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Отже, датою 08/10 (останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення Позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за Кредитним договором № SAMDN4572 від 07.08.2008 року та припинення зобов'язань в цілому.

Так, отримані Позичальником кредитні кошти до теперішнього часу Банку не повернуті, тим самим, враховуючи, що Кредитний договір № SAMDN4572 від 07.08.2008 року не є розірваним, чи припиненим згідно правових підстав визначених ст.ст 599,651,654 ЦК України, відповідно до п.4.8 Кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами Кредитного договору № SAMDN4572 від 07.08.2008 року Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами Кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок Боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання Боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, аналізуючи умови Кредитного договору визначені сторонами та зміст зазначених правових обґрунтувань, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у Позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності згідно ст. 257 ЦК України, з 05.01.2013 по 05.01.2016 рр. за наступним розрахунком: від загального розміру заборгованості за відсотками на дату 05.01.2016 р. віднімаємо розмір заборгованості за відсотками, які були нараховані до 05.01.2013 р, таким чином сума заборгованості по відсоткам за період з 05.01.2013 по 05.01.2016 рр. складає 38044,20 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за договором № AMDN4572 від 04.05.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 05.01.2013 р. по 05.01.2016 р. у розмірі 38044,20 грн. Стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначенні в уточненій позовній заяві (а.с. 64-67).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявились будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_4, в якій просить розглянути справ у його відсутність, застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 30-32, 79).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір № SAMDN4572, згідно з умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком дії до 08/10, що підтверджується копією даного договору, копією Умов та Правил надання банківських послуг (ст. 8-11).

При укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № SAMDN4572 від 07.08.2008 року в розмірі 35237,05 грн. (а.с. 5).

16.02.2012 року державним виконавцем Шевченківської ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2251/2011, виданий 15.08.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 35237,05 грн. (а.с.68).

30.05.2012 року державним виконавцем Шевченківської ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме виконавчого листа № 2-2251/2011 року, у звязку з відсутністю майна (а.с.69).

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути пред'явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Однак, позивач не скористався своїм правом повторно пред'явити до виконання виконавчий лист № 2-2251/2011 року, протягом одного року.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Про те, що відповідач не виконує зобовязання належним чином позивачу було відомо 30.05.2012 року, а саме при винесенні державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, тобто з травня 2012 року у Банку виникло право звернутись до суду з позовом до відповідача з метою захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

З врахуванням передбаченого законом трирічного строку позовної давності, позовна давність за даною вимогою сплила 30.05.2015 року. Банк звернувся до суду з позовом 14.01.2016 року.

Приймаючи до уваги, що відповідач заявив клопотання про застосування стоку позовної давності, тому відповідно до вимог ст. 267 ч.4 ЦК України в задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № AMDN4572 від 04.05.2007 року, однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що між ПАТ КБ ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № AMDN4572 від 04.05.2007, за яким відповідач взяв на себе зобовязання перед Банком та за яким позивач просить стягнути заборгованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 536 ЦК України, Постановами Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13 та від 19.03.2014 року № 6-14цс14, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.О. Волошин