Справа № 357/8718/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 09.08.2016 року мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.10.2013 року, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно самоусунувся від батьківських обов'язків, матеріальну допомогу не надає, а сама вона не має матеріальної змоги утримувати дитину, оскільки не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує матеріальної допомоги і на особисте утримання. Відповідач працевлаштований та матеріально забезпечений, на користь інших осіб аліменти на сплачує. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття сина.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та зазначила, що на даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак з листопада 2015 року вони проживають окремо. Вона разом із дитиною переїхала проживати до м. Біла Церква, за місцем реєстраційного обліку. На даний час влаштувалась на роботу, однак перебуває на випробувальному терміні, коштів на все необхідне для дитини не вистачає, а відповідач надає матеріальну допомогу періодично, не щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні мотивуючи тим, що він від виконання батьківських обов'язків не самоусувався, дружина залишила його після того, як у нього почались проблеми на роботі, він звільнився в квітні 2015 року, два місяці працював без офіційного оформлення, потім знову влаштувався на роботу з якої у грудні 2015 року звільнився і на теперішній час працює без оформлення. Коли дружина зверталась за наданням допомоги він надсилав кошти і передавав речі для дитини. Також, вона приїздила до нього і він давав кошти. В травні 2016 року він переїхав до с. Софіївка, Одеської області для того, щоб зробити ремонт у квартирі для проживання разом із дружиною та сином. Він фінансово забезпечений і не відмовляється від утримання сина і на даний час допомагає в забезпеченні дитини по мірі своєї можливості. На розлучення він не погодиться і від дитини не відмовиться. Від аліментів, як таких, відмовляється і буде в добровільному порядку допомагати дитині.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших

дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., с 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1637 грн., відповідно розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 30 % даного прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.3,4,7) та визнається відповідачем.

Також, встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1, не в змозі забезпечити сина в повному обсязі всім необхідним для його нормального життя, розвитку та навчання. Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2; здорова, працездатна людина, нікому аліменти не сплачує, на утриманні недієздатних осіб немає, від утримання та забезпечення сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не заперечує, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.5,7,15,19-21) та визнається відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що допомагає дружині утримувати сина шляхом надання та направлення коштів в розмірі 400-500 грн., не щомісячно, по мірі можливості і в подальшому буде його забезпечувати, а позивач, в свою чергу, визнала дані обставини, однак зазначила, що допомога відповідача має періодичний характер і лише на її вимогу.

Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд максимально враховуючи інтереси дитини, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, відповідач здорова, працездатна людина, іншим особам аліменти не сплачує, непрацездатних осіб на утриманні не має та фактично не заперечує проти сплати коштів на утримання сина.

Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ч.1 ст.57 ЦПК України).

Відповідач заперечуючи проти стягнення з нього аліментів не надав до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в їх підтвердження.

В порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 180-184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61,88,209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Софіївка, Білгород- Дністровського району, Одеської області, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Біла Церква, Київської області, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. В. Бондаренко