Справа № 369/2045/16-ц
Провадження № 2/369/1519/16
12.04.2016 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Дуплій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадковий житловий будинок, -
У березні 2016 року позивачі звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті їхньої матері відкрилась спадщина на нерухоме майно: житловий будинок. Стверджували, що прийняли спадщину, оскільки вчасно звернулась до нотаріальної контори, та отримали свідоцтва на право спадини по ? земельної ділянки кожному, але у видачі свідоцтв по ? частини будинки нотаріус їм відмовив у звязку з відсутністю право установчого документу на спадкове майно. Оскільки спадкодавиця набула право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, вони спадщину прийняли, але не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, тому вважають своє право порушеним.
Просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно за заповітом, по ? частини будинку за №8 по вулиці Поштовій у селі Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області.
У судове засідання позивачі та їхні представники не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов.
У судове засідання представник Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що 30 квітня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №342952, виданого 05 травня 2015 року виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської, актовий запис № 49.
Позивачі є дітьми померлої, що стверджується свідоцтвами про народження серії І-АВ №447410 від 22 червня 1971 року на ОСОБА_4 та серії ІІ-УР №281610 від 28 жовтня 1959 року на ОСОБА_2.
Судом встановлено, що 21 жовтня 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповів своїм дітям: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 5079.
Встановлено, що згідно довідки Білогородської сільської ради від 17 лютого 2016 року №64 зазначено, що згідно запису по господарській книзі домоволодіння по вулиці Поштовій, 8 в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області належить з 1968 року померлій 30.04.2015 року ОСОБА_3.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення права власності, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.
На підставі наданих документів суд вважає доведеним, що право власності на житловий будинок виникло у померлої ОСОБА_3.
У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачці було відмовлено з підстав ненадання правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №227/02-31 від 12 лютого 2016 року.
Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.
Позивачі спадкове майно прийняли так як, вчасно подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 житлового будинку позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок на померлу ОСОБА_3.
За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно визнати право власності по ? житлового будинку.
Керуючись ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визнання права власності на спадковий житловий будинок, - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 №7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на ? частину будинку №8 по вулиці Поштовій у селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 67,3 кв.м. житловою 39,4 кв.м, допоміжною 27,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: погріб окремо збудований під літ. «З», вбиральня-душ літ. «К», №1 ворота з хвірткою, огорожа 2 та №3.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на ? частину будинку №8 по вулиці Поштовій у селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 67,3 кв.м. житловою 39,4 кв.м, допоміжною 27,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: погріб окремо збудований під літ. «З», вбиральня-душ літ. «К», №1 ворота з хвірткою, огорожа 2 та №3.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич