АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Рудь В.В.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, Міське комунальне підприємство «Дніпропетровський електротранспорт», Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановила:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження у справі за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що із заяви ОСОБА_4 убачається спір про право.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про встановлення факту, що ОСОБА_4 був виданий ордер №132/05 від 14.04.1998 року на квартиру у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що із даної заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.3 зазначеної Постанови у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суд залишає заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_4 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що їй був виданий ордер №132/05 від 14.04.1998 року на квартиру у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, а не на житлову площу у гуртожитку № 132/05 від 14.04.1998 року, якого не існує, оскільки будівля зареєстрована як житлова, а тому зазначене приміщення не є службовим, і вона має право на її приватизацію.

Встановлення даного факту необхідно для вирішення вподальшому питання щодо приватизації квартири.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність спору про право, який вирішується у порядку позовного провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відмова у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_4 є обґрунтованою, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

СУДДІ: