Провадження № 2/643/1521/16
18.04.2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Мамалуй М.В.
при секретарі Супрун Т.С.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Крім неї та членів її родини, у зазначеній квартирі зареєстрований, однак не мешкає з жовтня 2014 року ОСОБА_2, що є колишнім чоловіком її онуки. Позивач просить усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою; визначити порядок виконання рішення суду як підставу для зняття з реєстрації відповідача; стягнути судові витрати з відповідача.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав вказаних у позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, позивач не заперечував.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є сусідами позивачки, показали, що ОСОБА_2 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 більше одного року.
Згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 1998 року, реєстраційний №5-98-113828, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.6-8).
Відповідно до копії рішення суду від 08.06.2015 року, що набрало законної сили, вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірваний (а.с.9).
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Що також підтверджується копією паспорту відповідача та довідкою з місця проживання (а.с.5,10,12).
Стаття 71 Житлового кодексу України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках передбачених вказаною статтею.
Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 10 Постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилплощу.
На підставі наведеного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понад шість місяців без поважних причин не мешкає за адресою: квартира АДРЕСА_1, суд вважає, що останній втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.
Суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача є передчасними, оскільки факт позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття відповідача з реєстрації в примусовому порядку. Так, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст.ст. 88, 208-209, 213-215, 224 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_2.
Рішення суду є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

В інших вимогах відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 19.04.2016 року.

Головуючий суддя М.В.Мамалуй