АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-5832 Головуючий у 1-й інстанції - Остапчук Т.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Фінансова Ініціатива" про повернення депозитного вкладу, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Фінансова Ініціатива" про повернення депозитного вкладу, відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення: процентів на суму банківського вкладу; суми інфляційних втрат; відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відшкодування коштів внаслідок порушення банком "Фінансова ініціатива" депозитних договорів, яким стягнути на користь позивача кошти з урахуванням індексу інфляції, враховуючи неустойку, у загальній сумі 33 335 грн. 06 коп. та стягнути 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди(а.с.53-62).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення банківського вкладу у розмірі 6000 грн. позивачем не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Позивач просив апеляційний суд розглядати справу за його відсутності (а.с.61).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Позивач з відповідачем уклав договори банківського вкладу №67-в-17/1287 від 8 липня 2014 року, №67-в-17/1344 від 6 серпня 2014 року, №67-в-17/1431 від 10 вересня 2014 року, звернувся з заявою про розірвання договору та повернення коштів Банк кошти не повернув.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року №408 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 червня 2015 року №121 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", згідно з яким з 24 червня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива".

За встановлених обставин, ураховуючи, що після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, утому числі позовних вимог про стягнення: процентів на суму банківського вкладу; суми інфляційних втрат; відшкодування моральної шкоди, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права - ст.625 ЦК України, при ухваленні оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Як вірно встановлено районним судом, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року №408 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 червня 2015 року №121 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", згідно з яким з 24 червня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива".

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп.1, 2, 3 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п.1 ч.6 ст.36 Закону).

Таким чином указаним Законом встановлена особлива процедура захисту права приватної власності на грошові вклади у банку, у разі ліквідації останнього.

З моменту запровадження у ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" тимчасової адміністрації, тобто з 24 червня 2015 року не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку понад суму гарантованої виплати.

Оскільки на час вирішення справи районним судом - 22 лютого 2016 року, у ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" діяла тимчасова адміністрація, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Указане рішення суду жодним чином не обмежує права власності позивача на грошові кошти, вкладені ним за договором банківського вкладу до банку, що на час розгляду спору ліквідується, оскільки за процедурою, встановленою Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладнику гарантовано отримання виплати в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п.1 ч.6 ст.36 Закону). Решта суми отримується вкладником в порядку, визначеному ст.52 Закону - в ході здійснення ліквідаційної процедури і відсутність рішення суду цивільної юрисдикції про стягнення коштів не обмежує прав власника, як кредитора банку, що ліквідується.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно, з порушенням процесуальних норм, в ході судового засідання 22 лютого 2016 року не залучено до матеріалів справи додаткової заяви ОСОБА_3, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

З доданої до апеляційної скарги копії заяви ОСОБА_3, датованої 20 лютого 2016 року (а.с.72), не убачається жодних відміток Печерського районного суду м. Києва, які б свідчили про подання такої заяви через канцелярію суду для передачі її головуючому у справі судді для розгляду.

Відповідно до змісту журналу судового засідання від 22 лютого 2016 року (а.с.43-44) та технічного запису судового засідання, ОСОБА_3 не вчиняв будь-яких процесуальних дій з метою подачі зазначеної заяви для її розгляду судом.

Крім того, з огляду на зміст указаної заяви у контексті обставин даної справи, її відсутність жодним чином не вплинула на правильність висновків районного суду про безпідставність заявленого позову.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома