Справа №751/931/16-ц
Провадження №2-о/751/26/16
Рішення

Іменем України

26 лютого 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

27 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 10.11.1972 р. за реєстр. № 2-11898, дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Чернігівської області 14.08.2015 р., реєстр. № 148. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із дублікатом свідоцтва про право на спадщину від 10 листопада 1972 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-11898, який видано замість втраченого, їй належить 1/4 частина будинку № 53, розташованого по вул. Крупської у м. Чернігові. Пояснює, що у зазначеному документі її прізвище вказано як «Пицевич», а імя та по-батькові ОСОБА_2. У паспорті та у картці фізичної особи платника податків прізвище заявниці вказано як «Піцевич». Свідоцтво про народження заявниці було видане Пєстовським Райзагсом Новгородської області, Росія, виписане російською мовою, прізвище заявниці російською мовою записане як «Пицевич». Заявник вказує, що помилка в написанні її прізвища українською мовою в свідоцтві про право на спадщину перешкоджає їй використовувати на свій розсуд, так як не може здійснити реєстрацію права власності на 1/4 частину будинку № 53, розташованого по вул. Крупської у м. Чернігові на своє імя. Стверджує, що різниця у написанні її прізвища у одну літеру є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської мови на українську.

В судове засідання заявник не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі; зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні досліджено: копію паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, серії НМ 292208, виданого Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 31 травня 2007 року, та копію картки платників податків ОСОБА_1 (а.с. 5-6); копію (російською мовою) «свидетельства о рождении ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, выданного Пестовским райзагсом Новгородской области» (а.с.7); копію свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 10 листопада 1972 року за реєстр. № 2-11898, дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Чернігівської області 14 серпня 2015 року, реєстр. № 148, на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 9-10); копію інформаційної довідки КП «Чернігівського МБТІ» від 30.06.2015 року № 1993 (а.с. 11).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт належності правовстановлюючого документу, за встановленням якого звертається заявник, має юридичне значення, оскільки розбіжність у прізвищі, зазначеному у свідоцтві про право на спадщину та паспорті заявниці, перешкоджає останній належним чином реалізувати своє право власності.

Таким чином суд приходить до висновку, що є підстави встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 10 листопада 1972 року за реєстр. № 2-11898, дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Чернігівської області 14 серпня 2015 року, реєстр. № 148, на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 235, 256, 259 ЦПК України,

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 10 листопада 1972 року за реєстр. № 2-11898, дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Чернігівської області 14 серпня 2015 року, реєстр. № 148 на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко