справа № 125/404/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Переверзєва С.В.

при секретарі Бородкіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду, ОСОБА_1, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3. Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3, залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки НОМЕР_1 (рілля) площею 1,3810 га., та право на земельну ділянку НОМЕР_2 (багато річні насадження ) площею 0,8121 га. Позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а саме шляхом взяття речей померлої на зберігання. Однак, позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через спір із відповідачем, проте спадщину вона не прийняла, а тому ОСОБА_1., просить ухвалити рішення яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно:, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, проте надали суду письмові заяву в якій зазначив, щоб слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, НОМЕР_3.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини є с. Комарівці Барського району Вінницької області, про що зазначається в довідці Комаровецької сільської ради Барського району від 25.02.2016 року № 85.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної земельної ділянки НОМЕР_1 (рілля) площею 1,3810 га., та право на земельну ділянку НОМЕР_2 (багато річні насадження ) площею 0,8121 га. , порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки спадкодавця. За життя померла ОСОБА_3 не встигла виготовити право установчі документи на земельну ділянку а саме державний акт , тому даний факт не уможливлює звернутися до нотаріальної контори. У відповідності до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 20/5 від 03.03.2004 року: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає

реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.»

Даному факту відповідають правовідносини, які регулюють набуття права власності.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику у справах про спадкування " від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української PCP 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Зі змісту CT.CT.524, 527 ЦК УРСР слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого

В силу ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини

Статтею 553 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до діючої на час відкриття спадщини п.4 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року зі змінами, якщо позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження припущенного строку.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.г ч.І ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини

Однак, позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки виник спір із відповідачем.

На підставі викладеного і керуючись ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 392, 1225 ЦК України, ст.524, 527, 548, 549 ЦК УРСР, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно:земельну ділянку НОМЕР_1 (рілля) площею 1,3810 га., та право на земельну ділянку НОМЕР_2 (багато річні

насадження ) площею 0,8121 га, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: