Справа № 461/6386/16-ц
Провадження № 4-с/461/88/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю: секретаря судового засідання Куц Н.З.

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу представника ОСОБА_2 «Мадонна» ОСОБА_3 на дії Державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

представник скаржника ОСОБА_2 «Мадонна» ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії Державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця

Галицького відділу ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 про накладення штрафу від 14.09.2016 року, винесену на підставі виконавчого листа № 13043901/12, виданого Галицьким районним судом м. Львова 06.06.2016 року про витребування комори в підвалі площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 в м. Львові із незаконного володіння ОСОБА_2 «Мадонна» та повернення її ОСОБА_1 як власнику за договором купівлі-продажу квартири № 3 в

будинку № 6 по вул. Дудаєва у м. Львові від 23.12.2003 року.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що 16.09.2016 року у Галицькому відділі ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області скаржник вперше ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП № 51585647, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження боржник не отримував.

Так, 23.09.2016 року скаржником було отримано поштою постанову державного виконавця Тандиряка О.О. за вказаним провадженням від 14.09.2016 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн., винесену на підставі виконавчого листа № 1304/3901/12, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 06.06.2016 року про витребування комори в підвалі площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 в м. Львові із незаконного володіння ОСОБА_2 «Мадонна» та повернення її ОСОБА_1 як власнику за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 23.12.2003 року. Вказану постанову про накладення штрафу вважає протиправною, оскільки державним виконавцем не перевірявся факт виконання рішення боржником добровільно, останній не повідомив боржника про намір відвідати та перевірити майно, що є предметом виконання, тобто в приміщенні держаний виконавець не був, відповідно засвідчити такий факт не мав змоги, а також не встановив, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження», факту наявності у боржника перешкод з поважних причин неможливості самостійно виконати рішення.

Таким чином, з врахуванням наведеного представник скаржника просить скаргу задоволити.

Представник скаржника ОСОБА_2 «Мадонна» ОСОБА_3 у судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. /а.с.33, 37, 42, 44, 68/. Клопотання про відкладення чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. /а.с.43, 67/. Клопотання про відкладення чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_1, яка Ухвалою судового засіданні без виходу в нарадчу кімнату від 21.12.2016 р. /а.с.69-70/ була залучена до розгляду справи, у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 «Мадонна» заперечила, просила суд таку по суті не розглядати.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи ОСОБА_1, дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд встановив, що 06.06.2016 р. Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 15.07.2013 р., а саме: Витребувати комору в підвалі площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 в м.Львові із чужого незаконного володінні ОСОБА_2 «Мадонна» та повернути цю комору ОСОБА_1, як її власнику за Договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 23.12.2003 р. /а.с.13/.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами. Згідно п.1 ч.1 ст.18 цього ж закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Так, на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.06.2016 р. /а.с.14-18/, державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51585647 від 08.07.2016 р. /а.с.19/.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, Боржнику ОСОБА_2 «Мадонна» надано 15 днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, самостійно виконати рішення суду.

Як вбачається із реєстру відправлень поштової кореспонденції, дана постанова 12.07.2016 р. була скерована на адресу ОСОБА_2 «Мадонна» (м.Львів, вул.Дудаєва,6), та ОСОБА_1 (м.Львів, вул. Дудаєва, 6/3)./а.с.61-62/.

Однак, як встановлено судом ОСОБА_2 «Мадонна» самостійно у 15 денний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду не виконало.

У звязку із чим, державним виконавцем Галицького ВДВС ОСОБА_4 складено акт від 13.09.2016 р. про те, що при виході за адресою: м.Львів, вул. Дудаєва, 6, встановлено, що рішення суду боржником не виконано. Доступу до приміщення боржником не надано. /а.с.20/.

Таким чином, 14.09.2016 р. державним виконавцем Галицького ВДВС ОСОБА_4 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 «Мадонна». /а.с.5/.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 статті 2 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачені статтею 75 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідальність у виконавчому провадженні передбачено Главою 10 «Про виконавче провадження».

Так, за приписами статті 89 «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.09.2016 р. державним виконавцем Галицького ВДВС м.Львова ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_2 «Мадонна» скеровано вимогу про передачу ОСОБА_1 комору в підвалі площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 у м.Львові згідно рішення суду до 26.09.2016 р., про що письмово повідомити державного виконавця про виконання вищевказаного виконавчого документа. /а.с.23/.

Проте, на вищевказану вимогу за №В-12/315 від 16.09.2016 р. за ВП №51585647, представником скаржника ОСОБА_3 повідомлено наступне: У звязку з оскарженням в судовому порядку очевидно незаконної постанови державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні, не представляється за доцільним виконання цієї вимоги щодо передачі боржником стягувачеві комори в підвалі, площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 у м.Львові.

Таким чином, вимагає відтермінування вимог щодо виконання рішення суду за вказаним виконавчим провадженням до вирішення в судовому порядку питання щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. /а.с.24/.

Отже, як вбачається із матеріалів справи підтверджено, що рішення суду, яке набрало законної сили ще 11.02.2015, на даний час скаржником не виконано.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, накладаючи на ОСОБА_2 «Мадонна» штраф за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобовязує боржника виконати певні дії, а саме:Витребувати комору в підвалі площею 13,1 кв.м. по вул. Дудаєва, 6 в м.Львові із чужого незаконного володінні ОСОБА_2 «Мадонна» та повернути цю комору ОСОБА_1, як її власнику за Договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 23.12.2003 р., державний виконавець діяв на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, суд доходить висновку про правомірність прийнятої постанови про накладення штрафу від 14.09.2016 р. в межах виконавчого провадження ВП №51585647, яка доводами представника скаржника та матеріалами справи не спростовується

Керуючись Конституцією України, ст.ст.383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

У задовленні скарги представника ОСОБА_2 «Мадонна» ОСОБА_3 на дії Державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк