Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/3463/16-ц
№ провадження 2/361/2206/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Коваль О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок №3 за адресою вул.Дружби в м.Броварах Київської області, в якому зареєстровані позивач, її чоловік, син та відповідач ОСОБА_2

Як стверджує позивач з 20 жовтня 2005 року в даному будинку мешкає лише вона, її чоловік тасин. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) хоча фактично, з моменту реєстрації та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являється, жодного матеріально-правового відношення до будинку не має, не являється родичем сімї позивача, особистих речей відповідача в будинку немає. В звязку з тим, що в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідача, порушені її права як власника будинку. В звязку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр».

Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 29 січня 1998 року позивачу на праві власності належить будинок за адресою вул.Дружби в м.Броварах Київської області.

Згідно довідки форми № 3 від 02 лютого 2016 року, в будинку зареєстровані ОСОБА_1 Андріївна- власник, ОСОБА_3 - чоловік, ОСОБА_4 син, ОСОБА_2 знайомий.

Згідно акту обстеження депутата Броварської міської ради від 27 січня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований, але за даною адресою фактично не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Ч.2 ст. 405 ЦК України закріплює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав у спірному будинку та не є членом сімї позивача.

Разом з тим, суд не виявив обставин, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України та будь-яких інших поважних причин, за наявності яких житлове приміщення могло б бути збережене за відповідачем.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування будинком № 3 по вул. Дружби у м. Бровари Київської області.

При цьому, суд не вбачає підстав для зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: вул. Дружби, 3 у м. Бровари Київської області та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

За таких обставин, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням саме по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Керуючись ст. 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. ст. 10-11, 60, 74-75, 88, 213 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, паспорт серії НК № 636856, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 3, по вул.Дружби в м.Броварах Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії НК № 636856, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у сумі 551 пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2016 року.

Суддя Г.О. Білик