АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/7774/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Перетятько А.К.

за участю:

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача ПАТ «УОСК» - Більчук О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «УОСК», ОСОБА_3, в якому просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь 49 000 грн. страхового відшкодування, 7 281, 53 грн. пені, 3% річних у розмірі 374, 55 грн. та 4 900 грн. моральної шкоди та просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 11 583, 22 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 100 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат

В обґрунтування вимог ОСОБА_5 вказує, що 25 січня 2015 року з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Нісан,д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що належить ОСОБА_6, цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 застраховано в ПрАТ «УОСК».

ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «УОСК» з заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте йому було відмовлено у виплаті коштів, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду.

Крім того, позивач вважав, що діями відповідачів йому було заподіяно моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. з яких 4 900 грн. ОСОБА_5 просив стягнута з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», а 10 100 грн. з ОСОБА_3

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_5 до ПрАТ «УОСК», ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 грн 00 к. моральної шкоди та 487 грн 20 к. судового збору.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи з порушенням та неправильним застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що позивач в розумінні п.1.6 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є потерпілим та власником транспортного засобу, а тому має право на отримання страхового відшкодування та інших виплат.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «УОСК» у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Третя особи ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Та направив до суду пояснення до апеляційної скарги, в які вказував, що не заперечує щодо того аби ОСОБА_5 отримав суму відшкодування в тому числі і страхове відшкодування за заподіяне йому пошкодження транспортного засобу «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2. Тому у відповідності до ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування шкоди суд першої інстанції виходив з того, що надані ОСОБА_5 документи не відповідали вимогам ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 25 січня 2015 року о 11 годині 14 хвилин по пр. Броварський «Птицефабрика» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мазда, д.н. НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_3, та Нісан, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Власником автомобіля Нісан, д.н.НОМЕР_2, як вбачається з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_6

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довіреності від 21 серпня 2011 року ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом Нісан, д.н. НОМЕР_2 з правом керування.

Судом встановлено, що цивільна відповідальність ОСОБА_3як особи, що на належній правовій підставі здійснював під час дорожньо-транспортної пригоди керування автомобілем «Мазда» д.н.з. НОМЕР_7, застрахована ПрАТ «УОСК», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0831954, з терміном дії з 25 квітня 2014 року по 24 квітня 2015 року включно, зі встановленим лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. з розміром франшизи 1000 грн.

Як вбачається з даних звіту №106/06/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 30 червня 2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля Нісан, д.н. НОМЕР_2, становить 71 854 грн 26 к.

У відповідності до звіту №67/09/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого копісного транспортного засобу від 18 серпня 2015 року вартість аварійно пошкодженого автомобіля Нісан,д.н. НОМЕР_2, становить 12 671, 04 грн.

З зазначених звітів вбачається, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля Нісан, д.н. НОМЕР_2, на момент пошкодження становила 71 854, 26 грн., що й визначено як вартість матеріального збитку, а вартість пошкодженого після дорожньо-транспортної пригоди автомобіля - 12 671 грн 04 к.

Отже судом вірно встановлено, що розмір заподіяної власнику пошкодженого автомобіля Нісан, д.н. НОМЕР_2, матеріальної шкоди становить 59 183 грн 22 к. (71 854 грн 26 к. - 12 671 грн 04к.).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оплачено вартість проведених оцінок, що підтверджується даними товарних чеків про оплату 800, 00 грн. та 600, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся з заявою (повідомленням) про дорожньо-транспортну пригоду від 03 лютого 2015 року, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, як потерпілий, до ПрАТ «УОСК»», а 23 березня 2015 року подав заяву про страхове відшкодування.

Листом від 14 травня 2015 року ПрАТ «УОСК»запропонувало ОСОБА_5 надати документ, що посвідчувало його право на отримання страхового відшкодування.

14 травня 2015 року ПрАТ «УОСК»направиловласнику автомобіля Нісан, д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_6 повідомлення з пропозицією подати заяву про виплату страхового відшкодування або довіреність, яка надасть право уповноваженій особі отримати страхове відшкодування.

14 червня 2015 року ПрАТ «УОСК» повідомило ОСОБА_5 про те, що йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки він не є власником пошкодженого автомобіля, а надана ним довіреність не надає права на отримання страхового відшкодування за договорами страхування та зазначено, що уразі надання ним документу, що надає йому право на отримання страхового відшкодування, ПрАТ «УОСК» повернеться до розгляду його заяви та зможе переглянути прийняте рішення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довіреності від 21 червня 2011 року ОСОБА_6 надав право ОСОБА_5, зокрема укладати від імені власника договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, одержувати за ними належні власнику грошові суми, у випадку спричинення транспортним засобом в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодження іншим особам чи заподіяння шкоди іншим транспортним засобам під час керування, укладати при необхідності від імені власника угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми. Крім того, позивач мав також право сплачувати від імені власника необхідні грошові кошти.

Висновок суду про те, що ОСОБА_5 права від імені власника одержувати грошові кошти, страхове відшкодування у випадку спричинення транспортному засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодження іншою особою чи заподіяння шкоди іншим транспортним засобом ОСОБА_5власник транспортного засобу ОСОБА_6 у зазначеній довіреності не надавав.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно із п. 1.3. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Пунктом 1.6. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах;

У відповідності до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 є законним користувачем автомобіля Нісан,д.н. НОМЕР_2на підставі довіреності від 21 червня 2011 року, а отже у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст.979 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язується виплатити страхову виплату страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі.

Згідно з ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах стразових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу завдано збитків в результаті пошкодження транспортного засобу Нісан, д.н. НОМЕР_2 з урахуванням понесених витрат на проведення оцінок у розмірі 60 583 грн 22 к.

Як встановлено судом у відповідності до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0831954 встановлено лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. з розміром франшизи 1000 грн, а тому колегія суддів вважає, що з ПрАТ «УОСК» підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн.

У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що різниця між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди становить (60583 грн 22 к. - 49000 грн) 11583 грн 22 к. яка підлягає стягненню з ОСОБА_3

Статтею 992 ЦК України визначено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхових виплат страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до правової позиції ВСУ від 06 червня 2012 року, висловленій під час розгляду цивільної справи № 6-49цс12, зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч.2 ст.625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 - 550 ЦК України.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи те, що ПрАТ «УОСК» безпідставно відмовило у виплаті страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн, колегія суддів перевіривши розрахунок заборгованості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розмір трьох відсотків річних з 22 червня 2015 року по 22 вересня 2015 року у розмірі 374 грн 55 к., а також пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 1884 грн 82 к.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди то колегія суддів частково погоджується з висновком суду в цій частині з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1, 2, 4 ст.23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи внаслідок винних дій відповідачів ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду.

Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, змін у звичному укладі життя позивача, з врахуванням вимог розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПрАТ «УОСК»на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. та з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

З урахуванням ст.88 ЦПК України та задоволених вимог позивача, стягненню з ПрАТ «УОСК» на користь позивача підлягає 1168 гривні 80 к. та з ОСОБА_3 на користь позивача 264 грн 24 к судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідно до п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 рокупостановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) суму страхового відшкодування у розмірі 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) пеню в розмірі 7281 (сім тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 53 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 3% річних в розмірі 374 (триста сімдесят чотири) грн. 55 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) майнову шкоди у розмірі 11 583,22 (одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6)на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) завдану моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) суму судового збору в розмірі 1168 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) суму судового збору в розмірі 264 грн. 24 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: