Дата документу 01.11.2016
Справа № 2-314/09
Провадження № 6/334/362/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді - Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання вказавши, що 27 серпня 2009 року Апеляційним судом Запорізької області було ухвалено рішення по цивільній справі № 22-3553/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 298 800 грн., 3% річних - 8 024,86 грн., інфляційних втрат в сумі 39 041,47 грн., а всього 347 596 грн. 33 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 1700 гривень.

З метою забезпечення виконання рішення суду на майно боржника було накладено арешт на 2/5 частин житлового будинку № 30 по вул. Академіка Весніна в м. Запоріжжі, квартиру АДРЕСА_1, будівлю магазину літ. Д по пр.. Леніна, 109-а у м. Запоріжжі, власником яких є боржник.

Після набрання чинності рішення суду боржник просив заявника не звертатися за примусовим його виконанням до виконавчої служби та не звертати стягнення на майно, що йому належить, так як він зобовязується добровільно виконати Рішення суду.

Забезпеченням добровільного виконання рішення суду було те, що арешти суду, вжитті під час розгляду справи, будуть діяти до повного його виконання.

У січні 2016 року заявнику стало відомо, що ухвалою Ленінського районного суду заходи забезпечення позову скасовані за заявою ОСОБА_2, що суперечить досягнутим між ними домовленостям.

Таким чином, ОСОБА_2 відмовляється добровільно виконати рішення суду, через що заявник звернувся з завою до суду про видачу виконавчого листа.

29 квітня 2016 року після отримання виконавчого листа, він звернувся до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ з заявою про примусове виконання рішення суду.

06.05.2016 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з підстав пропущення строку предявлення документа до виконання.

Зазначені вище обставини пропуску строку заявник вважає поважними через те, що ОСОБА_2 запевнив його у добровільному виконанні рішення суду і саме з цих причин він не звертався за його примусовим виконанням. На теперішній час, у звязку зі зміною істотних обставин, заявник просить суд поновити йому строк для пред»явлення виконавчого документу до виконання.

У судове засідання сторони чи їх представники не зявилися, про день, час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України, неявка стягувача та боржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповдіно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях./

Виходячи з аналізу ст.371 ЦПК України, ст.24 Закону «Про виконавче провадження» суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 0.0. про стягнення заборгованості за договором позики рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2009 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 0.0. на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 298800 грн., 3% річних - 8024 грн. 86 коп. інфляційні-втрати - 39 041 грн. 47 коп., всього 347 596 грн. 33 коп., а також витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн. та судовий збір в розміні 1700 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення набрало законної сили 27. 09.2009р.

За твердженням стягувача, боржник добровільно виконував рішення і відповідно до приєднаного на а.с.34 акту звірки взаємних розрахунків від 28 грудня 2012 року було сплачено 3600 доларів США. останній платіж здійснено 13.12.2010 р. (а.с34).

Разом з тим, в матеріалах справи не має даних з яких причин ОСОБА_1В не вчиняв дій щодо отримання виконавчого листа для примусового виконання рішення після припинення ОСОБА_2 0.0. погашення боргу

У виконавчому листі значиться відмітка що його видано вперше лише 28.04.2016 року. Проте будь-якого обґрунтування обставин неможливості своєчасного отримання виконавчого документу в заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 К В. не навів.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду від 03 жовтня 2016 року було задоволено заяву ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Визнано виконавчий лист по справі №2-304/09 виданий Ленінським районним судом м.Запоріжжя 28 квітня 2016року, де стягувачем є ОСОБА_5, а боржником ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню. Дана ухвала набрала законної сили і є чинною до теперішнього часу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання не має. Отже, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 210, 369, 371 ЦПК України, ст.24 Закону «Про виконавче провадження» - суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційному суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: Ісаков Д. О.