Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Акцент-Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» (далі Банк) звернулося в суд із указаним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2010 між Банком і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, що є договором приєднання (ст. 634 ЦК України).

Вказаний договір про надання банківських послуг складається із анкети-заяви ОСОБА_1 від 25.11.2010, Памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. Згідно умов цього договору Банк надав ОСОБА_1 кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000 грн. зі сплатою 36% річних і кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки.

Вказував, що позичальник не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед Банком утворилася заборгованість, яка станом на 12.11.2015 становила 23 843,84 грн., з яких: 5911,17 грн. заборгованість за кредитом; 14521,06 грн. заборгованість за відсотками; 1800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1111,61 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.02.2016 у задоволенні позову Банку відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу Банк. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, виходив з того, що згідно наданого Банком розрахунку ОСОБА_1 на виконання своїх зобовязань за кредитним договором сплатила 15000 грн., а тому підстав для стягнення з неї заборгованості немає.

Проте з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи, а рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.11.2010 між Банком і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, що є договором приєднання (ст. 634 ЦК України).

Вказаний договір про надання банківських послуг складається із анкети-заяви ОСОБА_1 від 25.11.2010, Памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. Згідно умов цього договору Банк надав ОСОБА_1 кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 5000 грн. зі сплатою 3% на місяць на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду). Кінцевий термін погашення відповідає строку дії картки (а.с.6-11).

Із анкети-заяви клієнта, розділу 2 «Терміни і поняття» умов і правил надання банківських послуг, розрахунку заборгованості вбачається, що мінімальний обовязковий платіж (щомісячний) позичальнику Банком не встановлювався, а відтак строки погашення заборгованості за кредитом регулюються п. 5.4 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною картою граничний строк дії карти (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця; строк погашення процентів визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Відповідно до п. 3.1.3 Правил користуваня платіжною картою за закінченням строку дії відповідна ОСОБА_2 продовжується Банком на новий строк (шляхом надання ОСОБА_2 з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття Картрахунку.

Згідно наданої представником позивача довідки картку № 827457 позичальником було отримано 25.11.2010 із строком дії до серпня 2012 року. 10.08.2012 ОСОБА_1 біло відкрито картку № 534075 із терміном дії до квітня 2012 року (а.с.53).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Як вбачається з наданого Банком розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 своїх зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконувала, допускаючи прострочення повернення отриманих коштів, внесла на погашення боргу загалом 15393 грн., проте останній платіж здійснила 24.03.2014 та після цього припинила здійснювати погашення кредиту (а.с.4, зворот).

Станом на 12.11.2015 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23 843,84 грн., з яких: 5911,17 грн. заборгованість за кредитом; 14521,06 грн. заборгованість за відсотками; 1800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1111,61 грн. штраф (процентна складова).

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених ст. 309 п.п. 3, 4 ЦПК України, та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, яка, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору. Тому немає підстав стягувати з неї судові витрати.

Керуючись ст.ст. 304, 307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.11.2010 станом на 12.11.2015 у розмірі 23 843 (двадцять три тисячі вісімсот сорок три) гривні 84 коп., з яких: 5911 (пять тисяч девятсот одинадцять) гривень 17 коп. заборгованість за кредитом; 14521 (чотирнадцять тисяч пятсот двадцять одну) гривню 06 коп. заборгованість за відсотками; 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 (пятсот) гривень штраф (фіксована частина) і 1111 (одна тисяча сто одинадцять) гривень 61 коп. штраф (процентна складова).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено шляхом подання протягом двадцяти днів касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді