Провадження № 2/161/521/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору -- Товариство з обмеженою відповідальністю «Панхім», Державне комунальне підприємство «Луцьктепло», Управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», Перший ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області, Другий ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області, про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 87/с, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 23000 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 30.08.2006 року було укладено договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав в заставу автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1.

21.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір №356/с, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 39 200 дол. США. В забезпечення виконання даного кредитного договору між сторонами було укладено також договір застави, відповідно до якого ОСОБА_5 передав в заставу автомобіль марки автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2.

Оскільки ОСОБА_5 взяті на себе зобовязання за вищевказаними кредитними договорами не виконав, то банк за рішеннями суду отримав автомобілі в заклад, крім того, на автомобілі, як предмет застави, було звернуто стягнення шляхом їх безпосереднього продажу банком в рахунок погашення заборгованості.

При виконанні даних рішень суду, виявилось, що на дані автомобілі накладено арешти у відкритих виконавчих провадженнях, боржником у яких є ОСОБА_5

На підставі вищенаведеного, просить суд, звільнити з-під арешту транспортні засоби марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2, які належать на праві приватної власності ОСОБА_5

Ухвалою суду від 01 березня 2016 року до участі в цивільній справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ТОВ «Панхім», ДКП «Луцьктепло», УПФ України в м. Луцьку, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», Перший та Другий ВДВС Луцького МУЮ.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав.

Представник ТОВ «Панхім» ОСОБА_6 в наданих суду поясненнях позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Вважає, що будуть порушені права та інтереси товариства як стягувача, оскільки на виконанні перебуває провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_5 В даному виконавчому провадження ТОВ «Панхім» є стягувачем.

Представник Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Зазначив, що арешти накладались державними виконавцями Другого ВДВС.

Представник Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував вимоги позову. Вказував на те, що у зведеному виконавчому провадженні є інші стягувані крім ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість яким може бути погашена за рахунок, в тому числі, належних боржнику автомобілів у випадку, якщо кошти від їх продажу перевищуватимуть суму боргу перед ПАТ КБ «ПриватБанк». А тому, зняттям арештів з автомобілів можуть бути порушені права інших стягувачів. Крім того, кошти від продажу автомобілів можуть бути скеровані на оплату виконавчого збору. На даний час виконавче провадження не зупинене. Проводиться оцінка майна, яке може бути реалізоване на прилюдних торгах.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 87/с, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 23000 дол. США, на умовах поворотності та сплати відсотків за користування кредитом на умовах передбачених договором, строком до 17.08.2009 року (а.с.8,9).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором№ 87/с, 30.08.2006 було укладено договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав в заставу автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1. (а.с. 11-13).

21.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №356/с, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 39 200 дол. США (а.с.15-17).

В забезпечення виконання кредитного договору №356/с між сторонами 22.02.2008 року було укладено договір застави, відповідно до якого ОСОБА_5 передав в заставу автомобіль марки автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2 (а.с.19-21).

ОСОБА_5 взяті на себе зобовязання за кредитними договорами належним чином не виконав.

Рішеннями Луцького міськрайонного суду від 10.03.2010 року та 12.03.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» передано в заклад заставні автомобілі та в рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на автомобілі, як предмети застави, шляхом їх безпосереднього продажу банком з укладенням від імені ОСОБА_5 договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобілів з обліку в органах ДАІ України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

З досліджуваного в судовому засіданні витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.23-27), копій постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника (а.с.61-64, 78-86) вбачається, що відповідно до постанов державних виконавців

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 09.06.2010 року (975);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 09.06.2010 року (ВП № 19684388);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 16.07.2010 року (ВП № 20412063);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 10.08.2010 року (ВП № 20832360);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 24.02.2011 року (ВП № б/н);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 13.12.2011 року (ВП № 30339376);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 13.03.2013 року (ВП № 18732707);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 03.12.2013 року (ВП № 38028772);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 17.04.2014 року (ВП № 42997458);

- Другого ВДВС Луцького МУЮ від 19.11.2015 року (ВП № 49380447);

накладено арешти на належні на праві приватної власності ОСОБА_5 транспортні засоби, а саме:

автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1;

автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно є одним з етапів звернення стягнення на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -- заставодержателя.

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи, що право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» вникло з моменту укладення договорів застави автотранспорту, а саме: 30.08.2006 року та 22.02.2008 року відповідно, а постанови державних виконавців про накладення арештів були винесені протягом 2010-2015 років, то в даному випадку позивач має першочергове право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» установлено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Рішеннями суду на підставі умов договорів застави звернено стягнення на заставні шляхом їх безпосереднього продажу банком з укладенням від імені ОСОБА_5 договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобілів з обліку в органах ДАІ України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Тобто, рішеннями суду установлено договірний порядок реалізації заставного майна шляхом їх безпосереднього продажу самим заставодержателем, а не державною виконавчою службою з прилюдних торгів.

З актів прийому-передачі автомобілів від 05.08.2015 року та 12.08.2015 року (а.с.109-110) вбачається, що автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1, та автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2 в технічно несправному стані були добровільно передані ПАТ КБ «ПриватБанк» боржником ОСОБА_5 для їх подальшої реалізації.

За існуючих обтяжень, що накладені постановами Другого ВДВС рішення судів щодо продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» заставних автомобілів не можуть бути виконані, чим порушується принцип обовязковості судових рішень. Крім того, порушуються право позивача на першочергове задоволення своїх вимоги за рахунок заставленого майна.

Права інших стягувачів щодо вказаних автомобілів не є рівноцінними правам ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, судом встановлено, що боржнику на праві власності належить інше майно, що було виділене йому при поділі майна подружжя, в тому числі частина будинку в с. Ботин Луцького району, який не обтяжений іпотекою, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, автомобіль УАЗ щодо якого відсутні відомості про обтяження заставою. А тому, вимоги інших кредиторів можуть бути задоволені за рахунок іншого належного відповідачу майна.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення заставленого майна з-під арешту підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст..88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачену ним суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 572, 589, 591 Цивільного кодексу України, ст.ст. 52, 54, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 2, 9, 10, 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арештів, накладених постановами Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області від 09.06.2010 року, 16.07.2010 року, 10.08.2010 року, 24.02.2011 року, 13.12.2011 року, 13.03.2013 року, 03.12.2013 року, 17.04.2014 року, 19.11.2015 року, належні ОСОБА_5 транспортні засоби, а саме:

автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1;

автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2.

Рішення є підставою для реєстрації припинення обтяжень накладених, постановами Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції у Волинській області від 09.06.2010 року, 16.07.2010 року, 10.08.2010 року, 24.02.2011 року, 13.12.2011 року, 13.03.2013 року, 03.12.2013 року, 17.04.2014 року, 19.11.2015 року, на автомобіль марки Renault, модель Magnum, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF611GTA100005633, державний номер НОМЕР_1; автомобіль марки Renault, модель Premium, 1998 року випуску, № кузова/шасі VF622GVA0C0007570, державний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій