Справа № 529/205/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з домоволодіння, яке відносилось до типу колгоспного двору та розташоване по вул. Луговій, 5а в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області, однак через відсутність правовстановлюючого документа на ім'я померлої на житловий будинок позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на це майно, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 січня 2011 року в с. Писарівщина Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 176745, виданим 13 січня 2011 року виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради.

За життя нині померлій ОСОБА_2 як голові колгоспного двору належало домоволодіння, розташоване по вул. Луговій, 5а в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області, яке, відповідно до технічного пасторта, виданого 13.01.2016 року Приватним підприємством Полтавським Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" на садибний будинок, який відноситься до типу колгоспного двору, в цілому складається з житлового будинку літ. "А1", літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, сараїв - літ. б1, Г, г, вбиральні - літ. Д, огорожі № 1, хвіртки № 2. Однак за життя нині померла ОСОБА_2 не встигла зареєструвати за собою право власності на вказане майно в органах БТІ, хоча і володіла ним за життя та проживала в ньому до своєї смерті, як власник, що підтверджується довідкою, наданою відповідачем.

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення у померлої ОСОБА_2 права власності на вказаний вище будинок, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на спірне домоволодіння, хоча і не встигла зареєструвати за собою право власності на нього у встановленому на той час порядку, суд приходить до висновку, що це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 14 березня 1990 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів, нині померла ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що 24.06.2011 року після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа, в якій знаходиться заява про прийняття спадщини від позивача. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно через відсутність реєстрації права власності на нього за померлою ОСОБА_2

Враховуючи, що вказане вище домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, розташований по вул. Луговій, 5а в с. Писарівщині Диканського району Полтавської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, сараїв - літ. б1, Г, г, вбиральні - літ. Д, огорожі № 1 та хвіртки № 2, який належав померлій 12 січня 2011 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: