АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Окармус О.М.

за участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, мотивуючи свої вимоги обов'язком відповідача на відшкодування половини вартості понесених нею витрат на лікування спільної з ним дитини в сумі 20000 грн.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 20000 грн. у відшкодування додаткових витрат на лікування дитини. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вищезазначене рішення суду скасувати та в задоволені позовних вимог відмовити. Вважає, що рішення суду є незаконним з огляду на порушення судом норм процесуального права, що виразилося в порушенні судом першої інстанції засад змагальності цивільного судочинства, а саме відсутності сприяння всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, що потягло ухвалення однобічного та упередженого рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача половини вартості понесених на лікування сина витрат правомірним, оскільки по зазначеному апелянтом рахунку для спонсорської допомоги коштів не надходило, лише отримана сума 1585 грн. на інший рахунок, що є не значною та не впливає на правильність висновку суду, через що просить апеляційну скаргу

справа № 22-ц/794/578/16 р. Головуючий у І інстанції Олексюк Т.І.

категорія: 48 Доповідач Лисак І.Н.

відхилити, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Про те, оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції при наявності заперечень з боку відповідача щодо стягнення фактично зазнаних позивачем витрат на лікування дитини в сумі 20000 грн. з причин спростування їх понесення не було роз'яснено право на правову допомогу, не з'ясовано можливість самостійного отримання ним доказів на спростування вимог чи сприяння в цьому судом, а також наслідки їх неподання.

Відповідач стверджував, що для збору коштів на лікування спільної дитини позивачем в установі ПАТ «ПриватБанк» за сприянням волонтерів було відкрито рахунок НОМЕР_2, на який надходили кошти для придбання необхідного дитині слухового апарату. Ні джерел надходження коштів, ні про їх розмір відповідачу не відомо, а це впливає на визначення розміру часткового відшкодування витрат, понесених одним із батьків.

В силу ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 рекомендацій Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з довідок ПАТ «ПриватБанк» від 22.03.2016 року про рух коштів на рахунках ОСОБА_1, останній за період з 01 січня по 31 грудня 2015 року надійшло на рахунок НОМЕР_3 1585 грн., що визнано позивачем як допомога на лікування дитини. Таким чином, ця сума повинна бути врахована при визначенні додаткових витрат, понесених позивачем на лікування спільної дитини, що становить 40000-1585=38415 грн., половина з яких згідно рівного обов'язку батьків щодо утримання дитини та відсутності заявлених відповідачем обставин, що мають істотне значення для її зменшення, підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи наведене, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року в частині визначеної до стягнення суми підлягає зміні згідно вище викладених підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України розмір судових витрат (а.с.30), які підлягають відшкодуванню відповідачу за апеляційний перегляд на умовах пропорційності задоволених вимог становить 24 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року в частині визначення до стягнення суми змінити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 19207 (дев'ятнадцять тисяч двісті сім) грн. 50 коп.

В решта рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 24 (двадцять чотири ) грн. в рахунок понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді