У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 17 лютого 1997 року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - приватного підприємства «Візантія» вона здійснювала підприємницьку діяльність, а саме займалась реалізацією продуктів харчування та інших товарів у належному їй приміщенні, розташованому в будинку № 20 по вул. Островського в м. Донецьку.

13 лютого 2008 року працівники відділу податкової міліції Державної податкової інспекції в Кіровському районі м. Донецька без законних підстав вилучили із вказаного приміщення лікеро-горілчані, слабоалкогольні напої та тютюнові вироби, про що склали протокол огляду та вилучення товару.

28 березня 2008 року прокурором Кіровського району м. Донецька була порушена кримінальна справа за фактом незаконної реалізації приватним підприємством «Візантія» лікеро-горілчаних виробів, що становлять загрозу для життя та здоров'я людей, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Зазначає, що 28 липня 2008 року їй було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд, 7 серпня 2008 року пред'явлено обвинувачення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, 11 вересня 2008 року кримінальна справа з обвинувальним актом направлена до Кіровського районного суду м. Донецька.

19 березня 2012 року заступником прокурора Кіровського району м. Донецька обвинувачення змінено з ч. 3 на ч. 1 ст. 204 КК України.

Вироком Кіровського районного суду м. Донецька від 17 квітня 2012 року вона була засуджена за ч. 1 ст. 204 КК України до штрафу в розмірі 17 000,00 грн з конфіскацією незаконно вироблених лікеро-горілчаних виробів у кількості 155 пляшок.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 2012 року вирок Кіровського районного суду м. Донецька від 17 квітня 2012 року скасовано, справу направлено прокурору для додаткового розслідування.

04 грудня 2012 року було розпочато кримінальне провадження № 0000381 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Постановою прокуратури Кіровського району м. Донецька від 10 грудня 2012 року кримінальне провадження передано в слідче управління Державної податкової інспекції в Донецькій області.

Постановою старшого слідчого СУ ДПС у Донецькій області від 22 лютого 2013 року зазначене кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути на її користь за рахунок коштів державного бюджету у відшкодування майнової шкоди: 18 783,53 грн - вартість вилучених лікеро-горілчаних та тютюнових виробів, 85,00 грн - вартість пошкоджених замків при проведенні огляду її приміщення, 1 445,21 грн - витрати на поїздку до Ізраїлю, оскільки їй було відмовлено у видачі іноземного паспорту у зв'язку з порушенням кримінальної справи, 3 500,00 грн - витрати на правову допомогу в кримінальній справі, 7 300,00 грн - сума штрафів, які були накладені на неї на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 164, 155 ч. 1 КпАП України, від 13 лютого 2008 року та 75,00 грн.- комісія банку, 22,75 грн - витрати на довідку про вартість лікеро-горілчаних та тютюнових виробів, 31,13 грн - поштові витрати на звернення з цим позовом до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та 22,68 грн - поштові витрати на звернення до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що становить 31 165,30 грн, витрати на проведення судової експертизи - 1 476,00 грн та у відшкодування моральної шкоди - 573 080,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2016 року провадження у справі в частині вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 31 165,30 грн закрито.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь 73 723,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2016 року змінено та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 73 723,00 грн.

Це ж рішення в частині відмови в задоволені вимоги ОСОБА_2 про відшкодування витрат на проведення експертизи в розмірі 1 476,00 грн скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду в частині відшкодування моральної шкоди змінити та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Разом з тим, заявник подала касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте до касаційної скарги нею додано заяву про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у заяві доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із засад розумності, поміркованості і справедливості, врахував характер завданої моральної шкоди, а також незаконність перебування під слідством та судом 4 роки 5 місяців 15 днів. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування шкоди, виклав резолютивну частину рішення суду уточнивши, який саме розмір шкоди визначено - моральної чи матеріальної.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Донецької області від 01 червня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова