Номер провадження 2/631/26/16
Номер справи 631/1075/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи комунального підприємства «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» про розподіл майна, спільно нажитого в шлюбі.

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області, звернулася з позовною заявою позивач ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи комунального підприємства «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» про розподіл майна, спільно нажитого в шлюбі.

По суті справи представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 3 березня 2005 року Нововодолазьким районним судом, Харківської області був розірваний шлюб між позивачкою ОСОБА_3, та відповідачем по справі ОСОБА_4. Під час шлюбу сторони придбали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВАА №704814, який в свою чергу зареєстрований в реєстрі під №1572 від 17 серпня 2002 року.

Спільний житловий будинок було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4. Раніше жоден із сторін процесу не звертався до суду з питанням про розподіл майна, спільно нажитого в шлюбі. Позивач акцентує увагу суду, що згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). А також, відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння,користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Резюмуючи свої вимоги позивачка просить суд винести рішення яким розділити в рівних частинах спірний житловий будинок та визнати за нею право власності на ? частину даного житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги по цивільним справам, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив суду, що він діючи в інтересах відповідача висловлює його правову позицію, яка б вона не була.

Відповідно до вимог ст.ст.8,10,11 ЦПК України, приймаючи до уваги принцип змагальності, надання доказів, а також доведеності їх з боку учасників процесу, суд вирішує позов в межах заявлених вимог, проаналізувавши правові позиції позивача, а також її представника, представника відповідача, окремо, а також в сукупності з іншими доказами, дослідивши матеріали цивільної справи, суд віддає перевагу доводам сторони позивача, а доводи сторони відповідача оцінює критично та вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Цивільно-правові відносини, які є предметом дослідження в судовому процесі базуються на позиції вини сторони цивільного провадження, яка допустила протиправність в своїх діях і дана обставина доведена в суді. В даному конкретному випадку стороною позивача наведені докази необхідності проведення відповідного розподілу сумісного майна нажитого в період шлюбу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приймаючи дане рішення виходить з того, що у даному судовому засіданні доведено стороною позивача та надано документальне підтвердження необхідності проведення розподілу майна в рівних частинах, що є суттєвими для прийняття рішення по даному цивільному провадженні. До суду надано оригінали документів пов'язаних з шлюбними відносинами сторін по справі, з придбанням та реєстрацією спірного майна нажитого в період шлюбу, що є також головною та беззаперечною підставою для задоволення позову, а інші обставини на які посилається представник позивача судом досліджені і їм з боку суду надана належна правова оцінка. Так суд розподіляючи судові витрати прийшов до висновку, що в даній частині позивачеві необхідно відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч.2 ст.72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - початок позовної давності для вимог про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК). Отже, початок позовної давності для вимоги позивачки про поділ спільного майна подружжя обчислюється від дня, коли вона дізналася або могла дізнатися про порушення свого права власності. Суд приймає до уваги той факт, що позивачка постійно мешкає в спірному домоволодінні, а значить і термін позовної давності в даному випадку не може бути застосованим.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). А також, відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав про звільнення від доказування.

Суд, у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вирішує, що позов в межах заявлених вимог, на підставі наявних в матеріалах доказів підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,8,22,24,55,57,64,68 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ст.ст.3,11,15,16,321,355,368,369,370,372 ЦК України, ст.ст.60-63,70,71 СК України, ст.ст.3-14,15,45,57-62,208,209,213-215,218,223,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи комунального підприємства «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» про розподіл майна, спільно нажитого в шлюбі задовольнити частково.

Розділити між ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 майно, що є спільною, сумісною власністю, а саме житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, в рівних долях по ? частині кожному.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Сторони які беруть участь у справі зможуть ознайомитися з повним текстом рішення 02 лютого 2016 року.

Копію рішення надати усім учасникам цивільного процесу для відома.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.