Справа №488/3912/15-ц 16.03.2016 16.03.2016
Cправа№488/3912/15-ц
Провадження № 22-ц/784/703/16 Суддя першої інстанції - Cеліщева Л.І.
Категорія 20 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Яворської Ж.М.,

із секретарем судових засідань: ОСОБА_2,

за участю: представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2016 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення авансу

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення авансу.

Позивачка зазначала, що 20 червня 2014 року між нею та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості про здійснення купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до цієї домовленості позивачка мала придбати у відповідача належну йому квартиру за ціною у розмірі 32 000 доларів США. На підтвердження досягнутої домовленості, позивачка передала відповідачеві аванс за квартиру у розмірі 1 000 доларів США, а відповідач взяв на себе зобов'язання у випадку, якщо дана угода не відбудеться, повернути вказану суму авансу у повному обсязі.

У визначений сторонами строк договір купівлі-продажу квартири не був укладений, через що позивачка звернулась до відповідача із вимогою повернути сплачений аванс, проте відповідач повернув їй лише 300 доларів США, мотивуючи це відсутністю у нього коштів.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просила стягнути з відповідача грошові кошти за договором авансу в сумі 700 дол. США, що, згідно курсу НБУ, станом на 31 серпня 2015 року, становить 14 829,80 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка, в звязку з частковим поверненням коштів, зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 353, 51 доларів США, що еквівалентно 8791 грн. 79 коп.

Рішенням Корабельного районного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 8791 грн. 79 коп. авансу за квартиру та розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулась домовленість про здійснення купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до цієї домовленості позивачка мала намір придбати у відповідача належну йому квартиру, що розташована за вказаною адресою, в строк до 31 серпня 2014 року за ціною у розмірі 32 000 доларів США. На підтвердження досягнутої згоди, позивачка передала відповідачеві аванс за квартиру у розмірі 1 000 доларів США, про що була складена розписка (а.с.4). Також, відповідач зазначив в розписці, що якщо дана угода не відбудеться, отриманий ним аванс підлягає поверненню позивачці в сумі 1000 доларів США.

У визначений сторонами строк договір купівлі-продажу квартири між сторонами не був укладений. На вимогу позивачки про повернення суми авансу їй було повернуто 300 доларів США, а під час розгляду справи ще 8250 грн.

Відповідно до ч.І ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Частиною другою цієї статті встановлено, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, він у всіх випадках підлягає поверненню в тому розмірі в якому він передавався.

Враховуючи, що відповідно до власноруч виданої відповідачем розписки, аванс було передано в доларах США то районний суд вірно визначив, що поверненню підлягає грошова сума в національній валюті, проте вона повинна дорівнювати в еквіваленті за курсом НБУ суму авансу.

Так, враховуючи курс долару США на день отримання позивачкою грошового переказу на суму 8250 грн., ця сума становитиме 346, 49 доларів США.

Таким чином, суд вірно визначив розмір боргу по авансу, який складатиме 353,51 (1000-300-346, 49) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на час подання позивачкою уточнених позовних вимог 8791 грн. 79 коп.

Враховуючи наведене, суд повно та всебічно дослідив обставини справи, доказам які надали сторони надав належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 8791 грн. 79 коп., що є еквівалентно 353, 51 доларам США, авансу переданого в рахунок платежу за договором купівлі-продажу нерухомого майна, який сторони мали намір укласти в майбутньому, але такий договір не відбувся. При цьому, в рішенні суд зазначив, що вказаний еквівалент гривні визначений по курсу станом на 31 серпня 2015 року, тоді як фактично порахована сума в еквіваленті станом на 28 січня 2016 року, що є вірним, проте таке невірне посилання районного суду в рішенні не вплинуло на правильність вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що гроші передавались у іншій валюті, а значить і в іншій сумі, не можна прийняти до уваги, оскільки розписка, як письмова форма договору про передачу авансу, який має реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми у зазначеному в розписці розмірі.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на порушення суддею таємниці нарадчої кімнати, оскільки належні та допустимі докази, як то висновки відповідних органів, на підтвердження вказаних обставин відсутні, а до компетенції апеляційного суду встановлення такого факту не відноситься.

За вказаних обставин, відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, оскаржуване рішення, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Кутова

ОСОБА_6

ОСОБА_7