УхвалА

іменем україни

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., ЧерненкоВ.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 5 квітня 1997 року по 15 листопада 2001 року перебувала із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони придбали недобудований житловий будинок АДРЕСА_1 та спільно його добудовували.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від здачі будинку до експлуатації, позивачка, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати зазначений недобудований житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ його частину.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недобудований житловий будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Останнім рішенням апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 лютого 2015 року змінено, доповнено, що спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є недобудований житловий будинок за адресою: вул. АДРЕСА_1, ступенем готовності 65% (фундамент, цоколь, стіни, перегородки, міжповерхові перекриття, сходи, два підвали). Доповнено рішення суду посиланням на ст. 22 КпШС України та ст. 16 Закону України «Про власність». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_4 судові рішення не оскаржила.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Змінюючи рішення районного суду в частині визначення ступеню готовності житлового будинку й залишаючи в іншій частині рішення суду без змін, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду при новому розгляді справи, правильно застосувавши положення ст. 22 КпШС України, ст. 16 Закону України «Про власність», чинні на час спірних правовідносин (набуття майна), ст. 3 СК України, ст. 368 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що спірний недобудований житловий будинок придбано сторонами за час зареєстрованого шлюбу, за спільні кошти, тому він є спільною сумісною власністю подружжя.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6-66 цс 11 від 11 червня 2012 року, № 6-56 цс 12 від 20 червня 2012 року, № 6-37 цс 13 від 15 травня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суддів.

При цьому апеляційний суд вірно встановив, що після припинення спільних відносин з відповідачем позивачка участі в добудуванні будинку не приймала, тому спільною сумісною власністю подружжя є будинок ступенем готовності у 65 %.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів у справі та фактичних обставин, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко