Справа № 750/8207/16-ц
Провадження № 2/750/2411/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

секретаря Руденок В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року,

встановив:

01 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив визнати недійсним договір найму (піднайму) житлового приміщення АДРЕСА_1 укладеного між позивачем та відповідачем від 08.04.2008 року.

В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_2. В 2008 році з відповідачем уклав договір найму (піднайму) житлового приміщення. Остання зареєструвалася до квартири, проти не вселялася і не проживає в ній. Оскільки реєстрація відповідача не надає можливості позивачу оформити субсидію та відповідач відмовляється розривати договір та виписуватися з квартири, тому просив визнати недійсним договір найму (піднайму) житлового приміщення, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, а саме вселення, проживання та сплати комунальних послуг.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач позов не визнала та пояснила суду, що за договором найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року була зареєстрована до ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки іншого житла для прописки не має, проте наміру вселятися до квартири не мала, а укладала договір лише для набуття прописки.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2006 року є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 15).

08.04.2008 року ОСОБА_2 подав заяву до директора ТОВ «Габріель» та просив зареєструвати на його житлову полощу наймача ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 18).

Також 08.04.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір найму (піднайму) житлового приміщення, відповідно до умов якого ОСОБА_4 здає в найм (піднайм) для проживання кімнату житловою площею 12,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_4. Наймач (піднаймач) прописується за вказаною адресою і зобов'язується проживати на даній житловій площі терміном постійно. Оплата за надану для проживання житлову площу буде проводитись в рамках встановлених законом. У разі зміни місця проживання наймач зобов'язується в терміновому порядку виписатися з вказаної адреси. У разі не проживання наймача (піднаймача) у вказаній квартирі, домовласник (квартиронаймач) несе відповідальність за порушення паспортного режиму. Вказаний договір був підписаний ОСОБА_2 ОСОБА_3 та директором ТОВ «Габріель» (а.с. 18) .

Згідно копії паспорта ОСОБА_5 (а.с. 8-13), місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.07.2016 року начальником КП «Гончарівське» затверджено акт перевірки проживання, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 з квітня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно з ч. 1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Частина 1 ст. 821 ЦК України встановлює, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 823 ЦК України, за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним помешкання у користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом..

В силу ч. 3 ст. 825 ЦК України, договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

Згідно вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази, що з боку відповідача укладання договору не було спрямоване на його виконання, оскільки остання була зареєстрована до квартири за адресою: АДРЕСА_6 на підставі договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року.

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року з підстав передбачених ст. 230 ЦК України, якими визначено зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 4 ЦПК України, визначені способи захисту, які застосовуються судом, зокрема здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З врахуванням вищевикладеного, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року за таких підстав у спосіб визначений позивачем позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (піднайму) житлового приміщення від 08.04.2008 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута