У х в а л а

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Червинської М.Є., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 вересня 2002 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 жовтня 2003 року, про визнання права власності на житловий будинок; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочину частково недійсним; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди від 1 грудня 2006 року; за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_7, подану представником - ОСОБА_9, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_7, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_10, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23 вересня 2002 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, та про визнання за ним права власності на вказаний будинок - задоволено. Визнано недійсними абз. 4 п. 5, п. 6, п. 8 договору купівлі-продажу спірного будинку від 23 вересня 2002 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами: сарай (2 поверхи) під літ. «Б», басейн під літ. «В» та іншими спорудами згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2002 року, з усіма поліпшеннями, прибудовами, надбудовами), загальною площею 1 385 кв.м. Визнано недійсним п. 8. 2 договору позики, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 21 жовтня 2003 року. Визнано недійсним договір оренди, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 1 грудня 2006 року. Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_5. у здійсненні права власності спірним будинком.

У задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання права власності - відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання недійсним договору позики від 21 жовтня 2003 року - відмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності - задоволено.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочину частково недійсним - задоволено. Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди від 1 грудня 2006 року - задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності на вказаний будинок задоволено частково Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2002 року, з моменту його укладання. У решті рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року та додаткове рішення цього ж суду, залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_7, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 - задовольнити, у задоволенні позовів ОСОБА_7 - відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_7, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, в задоволенні позовів ОСОБА_5 - відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що справу необхідно призначити до судового розгляду, оскільки при проведенні її попереднього розгляду встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 вересня 2002 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 жовтня 2003 року, про визнання права власності на житловий будинок; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочину частково недійсним; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди від 1 грудня 2006 року; за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_7, подану представником - ОСОБА_9, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_7, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_10, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Т.О. Писана

Г.В.Юровська