АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/2785/2016 Головуючий у І інстанції Арапіна Н.Є.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " Гринчука Станіслава Дмитровича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк"( далі - Банк) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості .

ОСОБА_2 зазначала, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 вересня 2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" і стягнуто з неї та ОСОБА_3 на користь Банку 85998, 16 доларів США заборгованості за договором кредиту та 18 483, 26 грн . третейського збору.

Заявник зазначала, що спірні правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", а тому ця справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1451/15 від 03 вересня 2015 року задоволено повністю.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків в справі № 1451/15 від 03 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного банку "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу (м. Київ, третейський суддя Ярошовець В.М.) скасовано.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі представник ПАТ " Укрсоцбанк" Гринчук С.Д. просить ухвалу скасувати та у задоволені заяви відмовити в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Укрсоцбанк" Поліщук Ю.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 17 ЦПК України передбачено , що сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною другої статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 3895 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Законом України "Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" № 2983-VI від 3 лютого 2011 року частину 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14 згідно якого, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Судом встановлено, що 04 липня 2008 року між АКБ " Укрсоцбанк" , правонаступником якого є ПАТ " Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-382-1 ( далі-Договір), за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільової характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості до 70 960, 00 доларів США зі сплатою 14% річних та комісій в розмірі та в порядку визначеному у Додатку 1 до цього Договору на строк до 03.07.2023 року ( включно) ( а.с. 9-11).

На забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором ПАТ " Укрсоцбанк" уклало з ОСОБА_3 договір поруки № 1-899/06-034-382 відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-382-1 від 04.07.2008( п.1.1 Договору поруки) ( а.с. 12).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 вересня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 10 жовтня 2001 р., зареєстрована: АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 24 січня 1996 року, зареєстрований: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" ( 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) заборгованість по договору кредиту в сумі 85 998, 16 доларів США, що згідно курсу НБУ на 03.09.2015 року складає 1 890 984, 64 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 10 жовтня 2001 р., зареєстрована: АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 24 січня 1996 року, зареєстрований: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" ( 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) третейський збір у сумі 18483, 26 грн.( а.с. 6-8).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки оспорюване рішення третейського суду ухвалено після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», а ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд першої інстанції в частині задоволення заяви про скасування рішення третейського суду відносно ОСОБА_2

Висновки суду в цій частині ухвали відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду в цій частині.

Разом з тим, не можна погодитися з висновками суду про наявність підстав до скасування рішення третейського суду в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_3, оскільки у даному правовому спорі поручитель, ОСОБА_3 не є споживачем банківських послуг у розумінні Закону України " Про захист прав споживачів", а тому положення цього Закону на правовідносини, які виникли між Банком та поручителем не поширюється і такий спір підвідомчий третейському суду.

Отже, правових підстав до скасування рішення третейського суду в частині стягнення з поручителя ОСОБА_3 на користь ПАТ " Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором та третейського збору у суду не було.

Виходячи з наведеного, ухвалу суду в частині скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1451/15 від 03 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ " Укрсоцбанк" заборгованості за кредитом та третейського збору скасувати та відмовити ОСОБА_2 у задоволені заяви про скасування в цій частині рішення третейського суду.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " ГринчукаСтаніслава Дмитровича задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року в частині скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1451/15 від 03 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором скасувати і відмовити ОСОБА_2 у цій частині у задоволені заяви про скасування рішення третейського суду м. Києва від 03 вересня 2015 року у справі № 1451 /15.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: