Провадження № 2/522/1624/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: КП ЖКС «Фонтанський» про встановлення порядку користування власністю, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просить встановити порядок користування квартирою № 33 по вул. Базарна, 120, у м. Одесі, зобов'язати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою № 33 по вул. Базарна, 120, у м. Одесі, вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки у судовому засіданні зазначив, що позивачкою не доведено факту порушення її прав щодо неможливості вселення до квартири, крім того у разі вселення позивачки до квартири та встановлення порядку користування квартирою будуть порушені права дитини.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 19.04.2011 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли в дар в рівних частках (1/2 ) кожний квартиру під № 33, вул. Базарна 12.0, даний факт підтверджується договором дарування зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 06.05.2011 року.

11.07.2014 року ОСОБА_1 набула права власності на 1/16 частку вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, та зареєстрованого за №1-1123.

Вказане свідоцтво про право власності видавалося після смерті сина ОСОБА_1 ОСОБА_6, померлого 10.01.2014 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 склав заповіт, який все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповів ОСОБА_3.

Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9

Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на 9/16 часток квартири (1/2 + 1/16 = 9/16).

Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_7 є власником більшої частини квартири, ОСОБА_2 усіма способами чинить перешкоди у володінні та користуванні квартирою.

Таким чином, ОСОБА_2 грубо порушує право власності позивача, оскільки усіма способами чинить перешкоди навіть у вселення у квартиру, не говорячи про користування квартирою.

Крім того, 01.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Портофранківського ВМ Приморського РВ із заявою щодо протиправних дій відповідача. Заява зареєстрована в ЖЄО №32897 від 01.08.2014. Відповідно до висновку від 12.08.2014 року в ході перевірки було встановлено, що за вищевказаною адресою мешкає невістка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3, проте, двері у квартиру ніхто не відчинив. Заявницю ОСОБА_1 після смерті сина не впускають до своєї квартири.

ОСОБА_1 повторно звернулася до Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою щодо протиправних дій ОСОБА_2

Відповідно до висновку ЖЄО №35073 від 14.08.2014 року в ході перевірки було встановлено, що за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що після смерті чоловіка вона мешкає з неповнолітньою дитиною за вищевказаною адресою на підставу заповіту.

Вказані докази свідчать про те, що дійсно з моменту смерті ОСОБА_3 у вказаній квартирі проживають відповідачі. Однак, без оформлення документів, так як відповідач не має документів права власності на свою частку майна.

Так, крім того відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в іншому місці, а саме АДРЕСА_2 де відповідачка є власницею.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.?

Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 522/15947/ 14-ц від 21.04.2015 року встановлено, що приміщення кухні та санвузла, розташовані в глибині квартири і прохід до них виконується через жилі кімнати, які є прохідними, та встановити порядок користування приміщення квартири № 33, розташованої по вул. Базарній, 120 в м. Одесі, відсутня технічна можливість. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити порядок користування квартирою, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення порядку користування власністю задоволенню не підлягають.

Так як ОСОБА_1 чиняться перешкоди в користуванні належною їй квартирою, що підтверджується неодноразовими зверненнями до поліції, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобовязання ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 33 по вул.. Базарна, 120 у м. Одесі, вселення ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: КП ЖКС «Фонтанський» про встановлення порядку користування власністю, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, не чинити перешкод ОСОБА_7 у користуванні квартирою № 33 по вул.. Базарна, 120 у м. Одесі.

Вселити ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_3.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 16.02.2016