АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, за участю боржника ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року,

встановила:

02.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду вказаною скаргою, посилаючись на те, що 23.10.2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №42537686 про примусове виконання виконавчого листа №2/759/75/13, виданого 14.03.2014 року Святошинськими районним судом м. Києва про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні з малолітнім сином ОСОБА_4, визначення способів його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4

Оскільки матеріли виконавчого провадження містили акти про невиконання боржником рішення суду та накладення штрафу, рішення суду фактично виконано не було, просив визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 при винесенні постанови від 23 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження незаконними. Також просив визнати незаконною та скасувати постанову від 23 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження №42537686.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 23.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження №42537686.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_7 від 23.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження незаконною, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» могло бути дотримання загальних умов виконання рішень, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, передбачених ст. 75 цього Закону. Проте, в обґрунтування оскаржуваної постанови державним виконавцем покладено інші факти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 75 цього Закону передбачені загальні умови виконання рішень за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: щоп'ятниці з 17 до 20 години, за місцем фактичного проживання дитини: АДРЕСА_1.

Рішення суду звернуте до виконання.

Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 17 березня 2014 року відкрито виконавче провадження №42537686 про примусове виконання виконавчого листа №2/759/75/13, виданого 14 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва (а.с. 21).

Відповідно до акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 30 травня 2014 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/759/75/13, виданого 14 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва, встановлено відсутність боржника та сина ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку з перебуванням на санаторному лікуванні (а.с.30).

Відповідно до акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 06 червня 2014 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/759/75/13, виданого 14 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва, встановлено відсутність дитини в квартирі по АДРЕСА_1 у зв'язку з перебуванням на санаторному лікуванні (а.с.30).

19.06.2014 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_3 штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду у строк для добровільного виконання (а.с.29).

20.06.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до керівника відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відсутність можливості виконати рішення суду у зв'язку з літніми канікулами та оздоровленням дитини -інваліда, перебуванням дитини за межами м. Києва до 30.08.2014 року (а.с.27).

20.06.2014 р. ОСОБА_3 також звернулась з заявою про те, що зобов'язується не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні сина за місцем фактичного проживання (а.с. 25).

20.06.2014 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві скасовано постанову від 19.06.2014 р. про накладення штрафу у зв'язку з її помилковим винесенням (а.с.28).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 23.06. 2014 року закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, п. 8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року було скасовано постанову державного виконавця Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 23 червня 2014 року ВП №42537686 про закінчення виконавчого провадження (а.с.149 -150).

06 квітня 2015 року головним державним виконавцем Євпатовою Т.Г. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження на підставі ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.67).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2015 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 70-73).

23.10.2015 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_7 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №№2/759/75/13, виданого 14 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва, на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.74).

Разом з тим, скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року не могло слугувати підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Інших підстав для закінчення виконавчого провадження оскаржувана постанова державного виконавця не містить.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку, що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 при винесенні постанови від 23 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження не можна визнати законними та обґрунтованими.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді:

Справа №22-ц/796/11149/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.