Справа № 214/2856/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття з реєстрації за місцем проживання , -

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, а саме квартирою № 64 в будинку 32 по проспекту 200 річчя Кривого Рогу у м. Кривий Ріг та примусово зняти його з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до довідки про склад сімї у вищезазначеній квартирі зареєстровано троє людей, позивач, її чоловік та відповідач. Проте відповідач по справі на даний за місцем реєстрації не проживає та не зявляється з жовтня 2014 року. Крім того він переїхав жити до Росії та не планує повертатись, має свідоцтво про тимчасовий притулок на території Російської Федерації. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку у вказаній квартирі порушує права позивача, а також тягне за собою нарахування комунальних платежів, які позивач змушена сплачувати сама. У звязку з чим позивач змушена звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не звився, на адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Так, згідно договору міни від 22 квітня 1994 року на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 належить квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр.. 200 річчя ОСОБА_1, 32/64, а також 1/5 частина квартири, що належала ОСОБА_4, яка розташована за вищезазначеною адресою, перейшла у власність ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 7-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою 10.08.1994 року по реєстру за № І-6470 ( а.с.4-6)

Згідно, реєстраційного посвідчення виданого Криворізьким державними бюро технічної інвентаризації, спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 на підставі договору міні, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 19-п сторінка 427, запис № 427. (а.с. 7)

Відповідно до довідки виданої директором КП «ЖЕО № 35» ОСОБА_7В, за адресою м. Кривий Ріг, по пр. 200 річчя Кривого Рогу, 32/64 станом на 25.03.2016 року зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно акту від 02.03.2016 року, складеного мешканцями буд.32 по пр.. 200-річчя ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг в кd.64 буд.32 по пр.. 200-річчя ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг, ОСОБА_3 не проживає з жовтня 2014р. (а.с. 9).

Згідно копії паспорту ОСОБА_3, останній 08 серпня 2016 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, Першотравневому районі АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Також судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда ІІІ групи, станом на лютий 2016 року в сумі 1174,00 грн. (а.с. 14).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік встановлена судом на підставі письмових доказів. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою та позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задоволенню.

Стосовно частини позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача, стягнувши на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 15, 74, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №64, що розташована в будинку №32 по пр. 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва