Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/544/16-ц

12 вересня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого -судді Вінтоняк М.Б.

секретаря Скоблей О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 28.02.2012 року у Білоославській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області. 01.03.2016 року їхній шлюб розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час вона проживає в житловому будинку своїх батьків разом з неповнолітньою дитиною, не працює, являється інвалідом 2 групи дитинства, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, утримує неповнолітню дитину, у зв»язку з цим зазнає матеріальних труднощів через відсутність матеріальної допомоги відповідача.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія 10 ААА № 895140 від 20.10.2011 року позивачу встановлено повторно другу групу інвалідності по зору з дитинства безстроково.

Відповідач працює на тимчасових заробітках в Україні, з чого має доходи, однак на її утримання не надає жодної матеріальної допомоги.

Крім того, стан здоров»я відповідача задовільний, інших виплат по аліментах відповідач не здійснює, таким чином відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання.

В зв»язку з тим, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання, вона вважає, що відповідач може сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно і безстроково, оскільки згідно довідки до акту огляду МСЕК від 01.11.2011 року серія 10 ААА № 891502 їй встановлена 2 група інвалідності по зору з дитинства безстроково.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та просить стягувати з відповідача кошти на утримання позивача в розмірі 800 гривень щомісячно і безстроково.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини, на які посилається позивач, вважає позовні вимоги безпідставними. Суду пояснив, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. На даний час рішенням Надвірнянського районного суду від 01.03.2016 року їхній шлюб розірвано.

Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід.

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Не заперечує, що позивач є інвалідом 2 групи. Однак вважає, що доходи позивача, які вона отримує у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям в сумі 1684,39 грн., перевищують прожитковий мінімум встановлений законом на 2016 рік, вона не позбавлена можливості працювати і отримувати додаткові доходи від своєї праці, а тому позивач не є особою що потребує матеріальної допомоги.

Вважає позовні вимоги безпідставними та просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 28.02.2012 року у Білоославській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області. 01.03.2016 року їхній шлюб розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На даний час позивач проживає в житловому будинку своїх батьків разом з неповнолітньою дитиною, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, утримує неповнолітню дитину. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід. Позивач не працює, являється інвалідом 2 групи дитинства. Згідно довідки МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності безстроково.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач перебуває на обліку в Надвірнянському управлінні праці та соцзахисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям. Згідно довідки Надвірнянському управлінні праці та соцзахисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації від 25.08.2016 р. за № 2197/06 позивач отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям в розмірі 1684,39 грн. в місяць.

Позивач як на підставу для задоволення позову посилається на ст.ст. 75,76,80 СК України.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально утримувати один одного.

Частинами 1 та 2 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є :по-перше- непрацездатним; по-друге- потребує матеріальної допомоги; по -третє- за умови, якщо другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу;

Таким чином, з аналізу даної норми закону лише наявність всіх трьох ознак надають право на стягнення аліментів.

Згідно ч. 4 ст. 75 СК України, один із подружжя вважається таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України Про прожитковий мінімум від 15.07.99 р. № 966-XIV).

Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлено Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 р.

Згідно з приписами даного Закону з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить 1074 гривень, а з 01 травня 2016 року - 1130 гривень.

Таким чином, позивач як особа, що втратила працездатність, не може вважатись такою, що потребує матеріальної допомоги, у розумінні ч.2 та ч.4 ст.75 СК України. При таких обставинах відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку по її утриманню за ст. 75 СК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

Посилання позивача про те, що у відповідача кращий майновий стан, що він спроможний надавати їй допомогу, що її доходів для неї недостатньо, що вона є непрацездатною і потребує лікування та допомоги, не дають суду достатніх підстав для покладення на відповідача обов'язку по утриманню дружини, доходи якої не є нижчими від встановленого законом для даної категорії населення прожиткового мінімуму доходів.

Тому законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в порядку ст.75 СК України у даному випадку відсутні.

На підставі ст. ст. 75,80 СК України, керуючись ст.ст. 213, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2016