У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом територіальної громади в особі Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про розірвання договору довічного утримання за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником ОСОБА_5, на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_3 16 травня 2003 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16 травня 2003 року між нею та ОСОБА_3 укладений договір довічного утримання, за умовами якого вона передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а остання зобов'язалась довічно утримувати її.

Позивач вважає, що договір довічного утримання підлягає розірванню з підстав істотної зміни обставин, оскільки майже відразу після його укладення набувач припинив виконувати свої зобов'язання і на теперішній час квартира відчужена іншій особі.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року, позов задоволено.

Розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 16 травня 2003 року.

Протягом розгляду справи у апеляційному порядку ОСОБА_6 померла і ухвалою апеляційного суду Хмельницької області до участі у справі залучено територіальну громаду в особі Манченковської сільської ради Харківського району Харківської області.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 16 травня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладений договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, а остання зобов'язалась довічно утримувати її, надаючи необхідне харчування, одяг і забезпечувати належний догляд та необхідну допомогу.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором, у вересні 2009 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 16 травня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 квітня 2012 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 купили вказану квартиру і 24 квітня 2012 року продали її ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 серпня 2012 року рішення апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2012 року скасовано із залишенням в силі рішення суду першої інстанції від 20 грудня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року до участі у справі судом залучено процесуального правонаступника позивача - територіальну громаду в особі Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області.

Також судом апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2014 року продана ОСОБА_9

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. Встановивши, що обставини, якими сторони керувались при укладені договору довічного утримання, істотно змінилися, оскільки спірна квартира двічі реалізована, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

З такими висновками судів попередніх інстанцій повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 425 ЦК Української РСР (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652 ЦК України).

Проте, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не врахував особливості припинення (розірвання) договору довічного утримання, визначені ст. 755 ЦК України. За змістом цієї правової норми, припинення (розірвання) договору довічного утримання за рішенням суду на вимогу відчужувала можливе у разі невиконання чи неналежного виконання набувачем своїх обов'язків як наслідок вчиненого набувачем цивільного правопорушення.

Підтвердженням особливостей законодавчого врегулювання розірвання договору довічного утримання свідчать і встановлені цивільним законодавством відповідні правові наслідки такого припинення договору (ст. 756 ЦК України).

Вказані порушення норм матеріального права, допущені судом першої інстанції, залишились поза увагою апеляційного суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України, оскільки судові рішення постановлені з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_5, задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова М.І.Наумчук