У Х В А Л А

4 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень,

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2016 року (відповідно до штампу вхідної кореспонденції) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд:

- судових рішень судів першої інстанції від 11 травня 2010 року, 28 січня, 8 лютого і 1 вересня 2011 року, 2 серпня 2012 року і 30 жовтня 2014 року;

- судових рішень судів апеляційної інстанції від 19 квітня, 21 вересня, 27 жовтня 2011 року, 14 листопада 2012 року і 9 грудня 2014 року;

- судових рішень суду касаційної інстанції від 13 березня і 7 грудня 2012 року, 3 лютого 2014 року і 6 січня 2015 року

з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування зазначеної підстави перегляду судових рішень заявник посилається на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого, 27 березня і 11 грудня 2013 року.

Указана заява в частині перегляду ухвал суду касаційної інстанції від 7 грудня 2012 року і 6 січня 2015 року підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до положень частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Встановлено, що ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про перегляд яких подано заяву, постановлені 7 грудня 2012 року і 6 січня 2015 року.

Враховуючи наведене та те, що заява ОСОБА_1 в частині перегляду цих ухвал суду касаційної інстанції (постановлених за результатами перегляду судових рішень першої інстанції від 2 серпня 2012 року і апеляційного суду від 14 листопада 2012 року та відповідно судових рішень першої інстанції від 30 жовтня 2014 року та апеляційного суду від 9 грудня 2014 року) подана 21 жовтня 2016 року, тобто після спливу річного строку з дня ухвалення оскаржуваних ухвал касаційного суду, цей строк поновленню не підлягає, то подану заяву в частині перегляду ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2012 року і 6 січня 2015 року (а також відповідних судових рішень судів першої та апеляційної інстанції) слід залишити без розгляду.

Разом з тим, в поданій заяві заявник також порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2014 року.

Відповідно до положень частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Враховуючи, що зазначеною ухвалою відмовлено в допуску до провадження Верховного Суду України цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд судових рішень, вказана ухвала не відноситься до судових рішень, щодо яких може бути подано заяву про їх перегляд з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України, а відтак подана заява в частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2014 року підлягає поверненню.

Крім того, подана заява в частині перегляду:

- ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2010 року (щодо відкриття провадження у справі);

- ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 8 лютого 2011 року (щодо залишення позову без розгляду), ухвал Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2011 року (щодо залишення без розгляду апеляційної скарги) та від 13 березня 2012 року (щодо направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції);

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2011 року (щодо часткового задоволення позову) та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2011 року (якою переглянута зазначена ухвала суду першої інстанції);

- рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 1 вересня 2011 року (про відмову в задоволенні позову) та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року (про залишення без змін зазначеного рішення суду першої інстанції)

підлягає поверненню заявнику з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Указані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких порушує питання заявник, не були предметом перегляду суду касаційної інстанції, а тому ці судові рішення не є судовими рішеннями, щодо яких може бути подано заяву про їх перегляд з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України.

Враховуючи наведене, подана ОСОБА_1 заява в частині оскарження цих судових рішень підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 353, 354, статтею 72, частинами першою, четвертою статті 356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції від 7 грудня 2012 року і 6 січня 2015 року залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду Верховним Судом України:

- ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2010 року;

- ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 8 лютого 2011 року, ухвал Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2011 року та від 13 березня 2012 року;

- ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2011 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2011 року;

- рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 1 вересня 2011 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року,

а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2014 року - повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук