Справа №490/5048/16-ц 15.09.2016 15.09.2016 15.09.2016
Провадження №22-ц/784/2126/16
Головуючий у суді першої інстанції - Мамаєва О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2016р., за заявою

ОСОБА_3

про встановлення юридичного факту та внесення змін в актовий запис,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з заявою про встановлення юридичного факту та внесення змін в актовий запис.

Заявниця зазначала, що вона - ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області, про що в Книзі записів актів громадського стану про народження Киселівської сільської ради зроблено актовий запис № 13 від 24 травня 1951 року. Батьком в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_5, за національністю -«поляк». До того ж, виховувалась вона відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру та вважає себе «полькою».

При цьому її національність ні в свідоцтві про народження ні в паспорті громадянина України не зазначено.

Між тим, в свідоцтві про одруження з ОСОБА_6 від 6 липня 1970 року в графі національність заявника (дівоче прізвище - ОСОБА_3) зазначено «українка».

Оскільки для відновлення та збереження етнічного походження свого роду та для можливості отримання онукою ОСОБА_7 «Карти поляка» необхідно встановити факт приналежності до польської національності, вона звернулася до міського відділу ДРАЦС міського управління юстиції, де їй було відмовлено у внесенні змін національності нареченої до актового запису про шлюб.

Посилаючись на викладене та те, що в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадського стану неможливо, заявниця просила встановити факт своєї приналежності до національності - «полька» та зобов'язати міський відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису про шлюб за № 20 від 6 липня 1960 року книзі записів актів громадського стану в графі національність громадянки ОСОБА_4, вказавши національність «полька» замість «українка».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2016 року провадження за заявою ОСОБА_3 закрито та роз'яснено право на звернення з адміністративним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі заявниця, посилаючись на помилковість висновків суду та порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та задовольнити її заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження ОСОБА_3 просила встановити факт приналежності їй національності «полька» та внести відповідні зміни до актового запису про шлюб.

В той же час, відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України, визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності, внесення змін до актових записів чи відновлення актових записів. Зазначений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Зі змісту ч.2 ст.256 ЦПК України, вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проте факт належності до певної національності не може бути встановлений у судовому порядку, про що зазначив Верховний Суд України в листі від 1 січня 2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» .

Крім того, зі змісту заяви вбачається, що заявниця бажає внести зміни в актовий запис про шлюб у зв'язку з неправильним зазначенням її національності.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства, на підставі наступного.

Відповідно до п.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст.4 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.17 КАС України, передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом МУЮ від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з п.1.1 ст.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пункт 1.15 Правил передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану (як суб'єкта владних повноважень) у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у зв'язку з тим , що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Проте, це не позбавляє заявницю права вподальшому вирішувати питання про внесення змін до актового запису або оскарження відмови у внесенні таких змін, в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі твердження є наслідком невірного тлумачення норм процесуального права.

За такого, колегія суддів не вбачає підставі для скасування оскаржуваної ухвали .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді О.О. Данилова

І.В. Лівінський