Справа № 202/6167/15-ц
Провадження № 2/0202/221/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 лютого 2008 року у розмірі 1906852,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNU0G, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 284062,50 грн. на термін до 11 лютого 2036 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 06 липня 2015 року загальна сума заборгованості за вищезазначеним кредитним договором становить 1906852,04 грн., яка складається з наступного: 283656,33 грн. заборгованість за кредитом; 576416,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 873428,76 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 173350,19 грн. штраф (процентна складова), яку й просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач зі своїм представником в судові засідання призначені на 09 березня 2016 року та 01 квітня 2016 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавали. В попередніх судових засіданнях представник відповідача позов не визнала та просила застосувати строк позовної давності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» було укладено договір №DNU0G, відповідно до якого банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти в сумі 284062,50 грн., а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 284062,50 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15 % річних (п.1.1 договору).

Публічне акціонерне товариство комерційний банко «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 8006727)

Згідно п.1.3 договору кредит надається строком погашення до 11 лютого 2036 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно п.2.4 договору відповідач зобовязався щомісячно до 11 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком відсотки ануїтентними платежами в сумі не менше 3653,18 грн.

Пунктом 5.2.4 кредитного договору передбачене право кредитора вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором або за іпотечним договором в тому числі за прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців, шляхом направлення повідомлення з зазначенням дати про дострокове розірвання договору.

Згідно п. 6.3 кредитного договору, виконання позичальником вимоги кредитора щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до п. 5.2.4 цього договору повинно бути здійснено позичальником в строк, зазначений кредитором у відповідній вимозі, але не пізніше 30 календарних днів з дати її отримання.

Наведені положення договору кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 затримав сплату чергової частини кредиту і відсотків більш ніж на два календарні місяці, у позивача на підставі п. 5.2.4, 6.3 кредитного договору, ч. 2 ст. 1054 ЦК України виникло право вимагати від відповідача дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та належних позивачу відсотків.

В попередніх судових засіданнях представник відповідача наполягала на тому, що позовні вимоги в частині стягнення ануїтентного платежу у розмірі 3653,18 грн. за період з 12 листопада 2008 року по 12 червня 2012 року включно предявлені з пропуском позовної давності.

Вирішуючи питання про порушення позивачем строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Згідно умов кредитного договору (п. 2.4) ануїтетний платіж, який складається з платежу за тілом та відсотками, мав здійснюватися щомісячними платежами до 11 числа кожного місяця. Отже, 12 числа кожного місяця, у разі нездійснення до цього часу відповідачем чергового щомісячного платежу або здійснення його у меншому розмірі, позивач мав обєктивну можливість довідатися про порушення свого права на отримання такого щомісячного платежу і початок перебігу строку давності щодо вимог про стягнення такого простроченого щомісячного платежу починається з 12 числа відповідного місяця.

Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-31цс15, відповідно до якої у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №DNU0G, наданого представником позивача, останнє погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено 12 вересня 2014 року у розмірі 150362,48 грн.

Здійснення платежу 12 вересня 2014 року є дією відповідача, що свідчить про визнання ним свого боргу, отже згідно вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності за тілом кредиту та відсотками переривався.

Представник позивача подав позов безпосередньо до канцелярії суду 27 липня 2015 року.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума заборгованості по тілу кредиту та процентам знаходиться в межах строку позовної давності.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого представником ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту станом на 06 липня 2015 року становить 283656,33 грн.; заборгованість по процентам 576416,76 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-160цс14 від 19 листопада 2014 року, за яким відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За п. 6.4 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, з передбачених п.п. 2.4, 6.2 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмір 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення.

Позивачем за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків здійснене нарахування пені у розмірі 873428,76 грн.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення пені розраховані з 12 березня 2008 року по 06 липня 2015 року.

З урахуванням ст.258 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення умов виконання договору за період з 12 березня 2008 року по 26 липня 2014 року подані з порушенням строку позовної давності та є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, пеня за період 27 липня 2014 року по 06 липня 2015 року у розмірі 125141,99 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1

Згідно п.6.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по зобовязанням, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобовязання. У звязку з тим, що загальна сума невиконаного зобовязання становить 187190,87 грн., сума штрафу становить 98521,51 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за договором №DNU0G від 11 лютого 2008 року у розмірі 1083736,59 грн., з яких: 283656,33 заборгованість за кредитом; 576416,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 125141,99 грн. - пеня за несвоєчасного виконання зобовязань за договором; 98521,51 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подані позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3654,00 грн., який також підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість по кредитному договору №DNU0G від 11 лютого 2008 року у розмірі 1083736 (один мільйон вісімдесят три тисячі сімсот тридцять шість ) грн. 59 коп., з яких: 283656,33 заборгованість за кредитом; 576416,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 125141,99 грн. - пеня за несвоєчасного виконання зобовязань за договором; 98521,51 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» сплачений судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин