Справа № 545/1126/16-ц
Провадження № 2/545/504/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Блажієвської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, обгрунтовуючи вимоги тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження №18198870 від 24.03.2010 року, старшим державним виконавцем Мазан O.A. ВДВС Полтавського РУЮ, було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009 року, виданим Полтавським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі - 5904,97 грн. на користь АТ «ОСОБА_3 Аваль» і якою було накладено арешт на все майно, яке належить заявнику в межах суми звернення стягнення - 5904,97 грн., яку заборгував ОСОБА_2 перед АТ «ОСОБА_3 Аваль» за кредитним договором №014/0034/82/104550 від 24.04.2008 року, а ОСОБА_1 виступала поручителем за даним договором.

В 2011 році ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість по кредиту, що підтверджується довідкою відділення «Тригубівське» ОСОБА_3 Аваль №22-15/25-75 від 28.04.2011 року та довідкою банку б/н щодо відсутності претензій до мене за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009 року.

В листопаді 2015 року в податковій інспекції заявнику випадково стало відомо, що ніби то відносно неї є обтяження у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно. Після цього вона звернулася до ВДВС Полтавського РУЮ з заявою про скасування арешту, накладеного на все її майно згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2010 року, якщо такий не скасовано.

06.12.2015 р. заявник отримала від ВДВС Полтавського РУЮ листа №19554 від 26 листопада 2015 року, з якого довідалася, що 24.03.2010 року ВДВС було відкрито виконавче провадження щодо неї з одночасним накладенням арешту на все майно, яке належить їй і 30.12.2011 р. виконавче провадження завершено за п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

В цьому ж листі ВДВС Полтавського РУЮ повідомила, що не може на даний час виконати дії по скасуванню арешту, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені у звязку з закінченням терміну їх зберігання, а тому радять звернутися до суду з питанням про зняття арешту, що стало підставою для звернення в суд.

Позивачка просила суд

-зобовязати ВДВС Полтавського РУЮ зняти арешт та заборону відчуження з усього майна (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 20.04.2010 за № 9745542), належного ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови ВДВС Полтавського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 18198870 від 24.03.2010р. за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009р., виданого Полтавським районним судом Полтавської області;

-виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 20.04.2010 року за № 9745542, про арешт всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1.

В судове засідання позивачка не зявилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та проси їх задовольнити за наявними матеріалами справи.

В судове засідання представник відповідача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечив.

Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ - ОСОБА_4, про відкриття виконавчого провадження №18198870 від 24.03.2010 року, було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009 року, виданим Полтавським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, суми заборгованості в розмірі - 5904,97 грн. на користь АТ «ОСОБА_3 Аваль» та накладено арешт на все майно, яке належить заявнику в межах суми звернення стягнення - 5904,97 грн., яку заборгував ОСОБА_2 перед АТ «ОСОБА_3 Аваль» за кредитним договором №014/0034/82/104550 від 24.04.2008 року, а ОСОБА_1 виступала поручителем за даним договором.

Згідно листа начальника Відділу державної виконавчої служби Полтавського управління юстиції ОСОБА_5 від 26.11.2015р. № 19554, судом встановлено, що «у відділі ДВС Полтавського РУЮ на виконанні перебувало виконавче провадження № 18198870 з примусового виконання в/л № 2-1424 виданого 11.12.2009р. Полтавським р/с про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» боргу в сумі 5904.97 грн;

24.03.2010 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, одночасно із відкриттям було накладено арешт на все майно боржника;

30.12.2011р. виконавче провадження було завершено у звязку з відсутністю у боржника майна на яке необхідно звернути стягнення;

Звільнити майно з-під арешту неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, через закінчення строку їх зберігання».

Згідно положень ч. 1 ст. 50 «Наслідки завершення виконавчого провадження» ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання

боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 50 «Наслідки завершення виконавчого провадження» ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено факт того, що державним виконавцем при завершенні виконавчого провадження №18198870 від 24.03.2010 не було знято арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_2, чим порушено вимоги ч.1 та ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до довідки виданої начальником Базового відділення (м.Полтава) «ОСОБА_3 Аваль» - ОСОБА_6, встановлено, що АТ «ОСОБА_3 Аваль» від імені якого виступає Базове відділення (м.Полтава) на запит ОСОБА_2 повідомило, що кредит згідно кредитного договору № 014/0034/82/104550 від 24.04.2008р. , який видано ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1) погашено повністю 25.04.2001 року. У зв»язку з цим АТ «ОСОБА_3 Аваль» претензій до громадянина ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) згідно виконавчого листа № 2-1424 від 11.12.2009 р. не має.

Судом також встановлено факт того, що боржником ОСОБА_2 було здійснено повне погашення заборгованості перед стягувачем АТ «ОСОБА_3 Аваль» за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009 р., а тому суд вважає за не обхідне зобов»зати ВДВС Полтавського РУЮ зняти арешт та заборону відчуження з усього майна (запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 20.04.2010 за № 9745542), належного ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови ВДВС Полтавського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 18198870 від 24.03.2010р. за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009р., виданого Полтавським районним судом Полтавської області.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, права людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи матеріали справи, судом встановлено достатньо належних доказів того, що державним виконавцем при завершенні виконавчого провадження №18198870 від 24.03.2010р. не було виконано вимоги положень ч.1 та ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до порушення права власності, а саме обмеження ОСОБА_1 вільно розпоряджатись свої майно, яке перебуває під арештом за виконавчим провадженням яке було завершено, а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов»зання ВДВС Полтавського РУЮ зняти арешт та заборону відчуження з усього майна (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 20.04.2010 за № 9745542), належного

ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови ВДВС Полтавського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 18198870 від 24.03.2010р. за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009р., виданого Полтавським районним судом Полтавської області обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, що ж стосується позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис від 20.04.2010 року за № 9745542, про арешт всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, - то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог статті 88 ЦПК України.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 41, 64 Конституції України, ст.ст. 321, 391, ЦК України, ЗУ « Про виконавче провадження », ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 292 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, про зняття арешту з майна задовольнити частково;

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції зняти арешт та заборону відчуження з усього майна (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 20.04.2010 за № 9745542), - належного ОСОБА_1, що був накладений на підставі постанови Відділ державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 18198870 від 24.03.2010р. за виконавчим листом № 2-1424 від 11.12.2009р., виданого Полтавським районним судом Полтавської області;

В іншій частині позовних вимог, - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8