АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Компанія "Мелагрейн", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Представник ТОВ "Компанія "Мелагрейн" - Стадник О.В. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 21 квітня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47342362 з виконання наказу №910/12352/14, виданого 25 лютого 2015 року Господарським судом міста Києва, про стягнення з ТОВ "Агроінфінітум" на користь ТОВ "Компанія "Мелагрейн" заборгованості у сумі 642992 грн. 61 коп.

Також, в цей же день головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зазначені постанови були направлені на адресу боржника до відома та виконання.

6 травня 2015 року директор ТОВ "Агроінфінітум" звернувся до головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 з заявою про відкладення провадження виконавчих дії, відповідно до якої на підставі ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" просив поновити строк для добровільного виконання судового рішення на 10 днів у зв'язку з несвоєчасним одержанням ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження внаслідок чого ТОВ "Агроінфінітум" було позбавлено можливості використати надані Закон права.

21 травня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку Печерської філії ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії".

Також, 17 червня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 було направлено директору ТОВ "Агроінфінітум" ОСОБА_1 виклик до державного виконавця, а головному бухгалтеру ТОВ "Агроінфінітум" вимогу державного виконавця щодо наявності майна за товариством згідно даних бухгалтерського обліку.

Також, в цей же день головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться в касі підприємства та надходять до каси, що належать боржнику ТОВ "Агроінфінітум", яка була направлена на адресу Дарницького РУГУ МВС України у м. Києві до виконання.

З матеріалів справи також вбачається , що 10 липня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_1

З метою своєчасного та повного виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем направлялись запити до ДПІ у Дарницькому районі ГУДФС у м. Києві, ВРЕВ №11, УДАІ м. Києва.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржник якимось чином ухиляється від зобов'язань за рішенням суду.

Такий висновок суду є вірним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У даному випадку, ураховуючи фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і доданих до нього матеріалів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що директор ТОВ "Агроінфінітум" ОСОБА_1 свідомо та умисно ухилявся від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань.

Доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин заявником до суду не надано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням вищевикладеного не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: