У х в а л а

іменем україни

16 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМ-АРТ», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни, реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, треті особи - Ірпінське виробниче управління житлово-комунального господарства, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, Товариство з обмеженою відповідальністю «Забудова-Д», про визнання недійсними державних актів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування землі з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року прокуратура Київської області в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради Київської області звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_26 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_7, серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_16 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_27, державні акти серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5, видані на ім'я ОСОБА_6, визнати недійсними свідоцтва НОМЕР_6 та НОМЕР_7 про право власності на нерухоме майно, видані на ім'я TOB «ОМ-АРТ», скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 21754868 та № 21754911 від 02 червня 2015 року, за № 21712411, № 21712152 та № 21712277 від 29 травня 2015 року, винесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГоменюкО.М., витребувати на користь територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради з незаконного володіння TOB «Забудова-Д» земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, а також земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, які ввійшли до складу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2012 року по справі №1013/4597/2012 було визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_2, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_1, видані на ім'я третіх осіб по справі, а також скасовано рішення Ірпінської міської ради Київської області, якими надано дозволи на розробку, а в подальшому затверджено проекти землеустрою щодо надання у власність зазначених земельних ділянок. З урахуванням наведеного, прокурор вважав, що це є підставою для задоволення його позовних вимог.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2012 року у справі № 1013/4597/2012 частково задоволено позов прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Держкомзему в Київській області до Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, третя особа: Ірпінське виробниче управління житлово-комунального господарства, про скасування рішень та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Зазначеним рішенням було скасовано рішення Ірпінської міської ради від 14 квітня 2011 року № 440-10-VI «Про визнання нечинними рішень Ірпінської міської ради» в частині визнання нечинним рішення Ірпінської міської ради № 3276-72-V від 07 серпня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Ірпінського ВУКГ за адресою: м. Ірпінь, вул. К.Маркса - вул. Лісова землі рекреаційного призначення (парк культури та відпочинку «Лісовий») та визначення цільового призначення загальною площею 4,1035 га м. Ірпінь, вул. К.Маркса - вул. Лісова (парк культури та відпочинку «Лісовий») як землі для житлової та громадської забудови; скасовано рішення Ірпінської міської ради від 14 квітня 2011 року № 437-10- VI «Про внесення змін до рішення Ірпінської міської ради від 19 червня 2003 року № 337-12-XXIV» в частині виключення з переліку об'єктів благоустрою у сфері зеленого господарства, призначених для відпочинку населення, парк культури та відпочинку «Лісовий» (вул. К. Маркса − вул. Лісова); рішення Ірпінської міської ради від 14 квітня 2011 року № 444-10-VI «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою» в частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель громадянам ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_13, АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17; скасовані рішення Ірпінської міської ради, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення та передачі земельних ділянок у власність відповідачам, визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки; витребувано спірні земельні ділянки з незаконного володіння відповідачів на користь держави в особі Кабінету Міністрів України.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2014 року частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_26 та Ірпінської міської ради, рішення Ірпінського міського суду від 16 серпня 2012 року в частині витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_26, ОСОБА_16 на користь держави скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог прокурора про витребування з незаконного володіння вказаних відповідачів на користь держави спірних земельних ділянок. У іншій частині рішення залишено без змін.

Частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що на момент ухвалення Ірпінським міським судом рішення по справі № 1013/4597/2012 спірні земельні ділянки не перебували у володінні відповідачів, оскільки були відчужені ними на користь ОСОБА_8, ОСОБА_7, TOB «ОМ-АРТ» та ОСОБА_6, про що на державних актах було зроблено відповідні відмітки про перехід права власності.

Судом першої інстанції було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2012 року ОСОБА_16 відчужила свою земельну ділянку ОСОБА_27, про що на державному акті на право власності серії НОМЕР_2, виданому на ім'я ОСОБА_16, зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_27 У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2014 року ОСОБА_27 відчужив належну йому земельну ділянку на користь ОСОБА_8

ОСОБА_26 на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 2012 року було відчужено належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_29 на користь ОСОБА_7 На державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на ім'я ОСОБА_26, зроблено відмітку про перехід прав власності до ОСОБА_7

Відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених Марчук К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 04 листопада 2011 року за реєстровими номерами 2401, 2410, 2395, 2416, 2407, 2413 та 2404, ОСОБА_22, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_20С та ОСОБА_23 відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_12, НОМЕР_32, НОМЕР_33, загальною площею 0,1 га кожна, на користь TOB «ОМ-АРТ». Останнє на підставі заяви № 917 від 12 вересня 2012 року об'єднало придбані ним у відповідачів по справі № 1013/4597/2012 за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, посвідченими приватним нотаріусом МарчукК.В. 04 листопада 2011 року за реєстровими номерами 2401, 2410, 2395, 2416, 2407, №2413, 2404, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_12, НОМЕР_32, НОМЕР_33 загальною площею 0,1 га кожна та земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_34, придбану по договору, посвідченому тим же нотаріусом 04 листопада 2011 року за реєстровим номером 2398, в одну земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_35 загальною площею 0,8 га. Зазначене підтверджується наданим TOB «ОМ-АРТ» державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_36, виданим відділом Держкомзему у м. Ірпінь Київської області 21 вересня 2012 року. В подальшому на підставі заяви TOB «ОМ-АРТ» про поділ земельних ділянок № 612 від 18 березня 2013 року земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_35 загальною площею 0,8 га було поділено на дві земельних ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_11 площею 0,4 га кожна за адресами: АДРЕСА_14 та АДРЕСА_8 відповідно. Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області TOB «ОМ-АРТ» 08 вересня 2014 року видано свідоцтва НОМЕР_7 та НОМЕР_6 про право власності на нерухоме майно.

29 травня 2015 року TOB «ОМ-АРТ» відчужило земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_15 та НОМЕР_11 на користь TOB «Забудова-Д» на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. 29 травня 2015 року за реєстровими номерами 997 та 996.

Відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених Марчук К.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 липня 2011 року та 25 липня 2011 року за реєстровими номерами 1354, 1358, 1450, 1458, 1464 та 1446, ОСОБА_15, ОСОБА_31, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 відчужили належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40, загальною площею 0,1 га кожна, на користь ОСОБА_6 Остання на підставі заяви № 920 від 12 вересня 2012 року об'єднала придбані нею за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40 загальною площею 0,1 га кожна в одну земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 загальною площею 0,4 га, про що відділом Держкомзему у м. Ірпінь Київської області 27.09.2012 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5.

У подальшому ОСОБА_6 відчужила земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_10, НОМЕР_8 та НОМЕР_9 на користь TOB «Забудова-Д» на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. 29 травня 2015 року та 02 червня 2015 року за реєстровими номерами 1000, 1007 та 1008 відповідно.

Державна реєстрація права власності за TOB «Забудова-Д» на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_10, НОМЕР_8 та НОМЕР_9 була здійснена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГоменюкО.М. відповідно до її рішень № 21712411 від 29 травня 2015 року та № 21754868, № 21754911 від 02 червня 2015 року.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у ст. 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна потрібно встановити всі юридичні факти, які визначені в статтях 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо (Постанова судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 р. у справі № 6-140цс14).

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судами встановлено, що договори, за якими ТОВ «Забудова-Д», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбали спірні земельні ділянки, є відплатними.

ТОВ «Забудова-Д», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 набули право власності на спірні земельні ділянки згідно з договорами купівлі-продажу, які були укладені не з Ірпінською міською радою, а з фізичними та юридичними особами, право власності яких на земельні ділянки було посвідчено державними актами на право власності на землю та свідоцтвами про право власності на нерухоме майно.

На момент вчинення перших угод, на підставі яких земельні ділянки були придбані ТОВ «ОМ-АРТ», ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, рішення Ірпінської міської ради, на підставі яких продавці набували право власності на земельні ділянки, не були скасовані. Зазначені договори були повністю виконані сторонами.

Придбаваючи земельні ділянки ТОВ «Забудова-Д», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знали та не могли знати про те, що земельні ділянки відчужуються особами, що не мають право на розпорядження ними, оскільки право власності продавців земельних ділянок було у встановленому порядку зареєстроване. Таким чином, ТОВ «Забудова-Д», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є добросовісними набувачами спірних земельних ділянок. Позивачем не було доведено протилежного.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано не прийняли до уваги доводи позивача про те, що спірні земельні ділянки вибули з володіння власника (органу, який має право розпоряджатися землями), а саме - Ірпінської міської ради, поза її волею, оскільки, як було встановлено судами, саме Ірпінська міська рада приймала (у подальшому скасовані судом) рішення про надання земельних ділянок фізичним особам - первісним продавцям земельних ділянок (третім особам по справі). У зазначених рішеннях Ірпінської міської ради було чітко сформульовано волевиявлення ради на вибуття земельних ділянок з власності територіальної громади м. Ірпеня і передачі їх до приватної власності. За наявності волі Ірпінської міської ради на відчуження земельних ділянок немає підстав для застосування правового механізму захисту права власності, передбаченого ст.388 ЦК України. Волевиявлення ж фізичних осіб - продавців земельних ділянок на їх продаж знайшло своє відображення в договорах купівлі-продажу, посвідчених нотаріально в установленому законом порядку.

Окрім зазначеного вище, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_15, НОМЕР_11, НОМЕР_10, НОМЕР_9 та НОМЕР_8 були продані ТОВ «ОМ-АРТ» та ОСОБА_6 товариству «Забудова-Д» у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що продаж земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_15, НОМЕР_11, було здійснено ТОВ «ОМ-АРТ» в межах виконавчого провадження №47667710 від 27 травня 2015 року по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 21квітня 2015 року по справі №750/3033/15-ц та виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Чернігів 08 травня 2015року, на підставі дозволу Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, виданого заступником начальника Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ ДмитрієвимС.А. 29 травня 2015 року, №0339/573. Грошові кошти за придбані земельні ділянки у сумі 1 524 938 грн. були перераховані ТОВ «Забудова-Д» на рахунок Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ р/р №4026, МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області, код 36931595, в якості погашення заборгованості перед стягувачем за виконавчим провадженням №47667710 від 27травня 2015 року по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 21квітня 2015року по справі № 750/3033/15-ц.

Під час розгляду справи суди також встановили, що продаж земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_10, НОМЕР_9 та НОМЕР_8 було здійснено ОСОБА_6 в межах виконавчого провадження № 47677546 від 27 травня 2015 року по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 21квітня 2015 року по справі №750/3033/15-ц та виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Чернігів 08 травня 2015 року, на підставі дозволу Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, виданого заступником начальника Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ Дмитрієвим С.А. 29 травня 2015 року, №0339/574. Грошові кошти за придбані земельні ділянки у загальній сумі 1 275 062 грн були перераховані ТОВ «Забудова-Д» на рахунок Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ р/р №4026, МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області, код 36931595, в якості погашення заборгованості перед стягувачем за виконавчим провадженням №47677546 від 27 травня 2015 року по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 21квітня 2015 року по справі № 750/3033/15-ц.

Відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З урахуванням наведеного суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильноговисновку щодо того, що, оскільки, продаж спірних земельних ділянок ТОВ «Забудова-Д» був здійснений у порядку, встановленому для виконання судових рішень, то це є додатковою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині витребування у ТОВ «Забудова-Д» цих земельних ділянок.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суди повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213−215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2015 року та Ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак