Справа № 569/2337/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

з секретарем Слободенюк В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кузнецовського міськвиконкому, Кузнецовський відділ Сарненської місцевої прокуратури, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), треті особи: Орган опіки та піклування Кузнецовського міськвиконкому, Кузнецовський відділ Сарненської місцевої прокуратури, в якому просила позбавити батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем, який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області ІНФОРМАЦІЯ_4, у них народився син ОСОБА_3 Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено з 2014 року і весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Дитина не пам'ятає батька, не має до нього ніяких почуттів, практично все життя сина відповідач відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Окрім того, відповідач висловлює сумніви щодо кровного споріднення з ОСОБА_3 Таким чином є підстави для позбавлення його батьківських прав.

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 березня 2016 року до участі в справі залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Крім того, додала, що відповідач не допомагає матеріально, життям дитини не цікавиться, і дитина зовсім його не знає, виховує та забезпечує дитину вона самостійно. Приїжджаючи в м. Кузнецовськ відповідач їх не відвідує, хоча йому достеменно відомо про їхнє місце проживання, і жодних перешкод у спілкуванні з сином вона відповідачу не створює.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що деякий час відбував покарання у вигляді позбавлення волі та був наркотично залежним, в зв'язку з чим не міг виконувати батьківські обов'язки. На даний час близько 5 місяців перебуває у реабілітаційному центрі, де зрозумів, що таке сім'я та діти, однак за цей час не намагався поспілкуватися з дитиною, побачити її чи взяти участь у її вихованні. Загалом в нього були наміри спілкуватися з сином, однак коли такі наміри в нього виникали позивач заперечувала проти такого спілкування. Матеріально дитині він особисто ніколи не допомагав, але певну матеріальну допомогу надавала його матір.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від ІНФОРМАЦІЯ_4 шлюб укладений між сторонами розірвано, малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на виховані позивача.

З пояснень позивача вбачається, що відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо виховання сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не спілкується з ним, матеріально не допомагає, хоча жодних перешкод для цього у нього немає.

01 квітня 2016 року, комісією за участю представників служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, Кузнецовського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під час вивчення матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що помешкання мебльоване, санітарний стан приміщення задовільний. Сім'я проживає у двохкімнатній квартирі, де створено належні умови для нормального навчання, виховання та розвитку малолітніх дітей, зокрема ОСОБА_3 Матір ОСОБА_1 офіційно не працює, турбується про життя та здоров'я своїх дітей, приділяє належну увагу їх навчанню, вихованню та розвитку, піклується про їх фізичний і духовний розвиток, матеріально утримувати дітей допомагають родичі. За результатами вивчення умов проживання складено акт від 01 квітня 2016 року №62, в якому зроблено висновок про необхідність розглянути питання про надання висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Як слідує з інформації щодо участі батьків у вихованні дитини, інформації про результати бесіди з дитиною щодо її взаємовідносин з батьками, наданої 08 квітня 2016 року Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №5 комбінованого типу Кузнецовської міської ради (надалі - заклад) ОСОБА_3 відвідує даний заклад з осені 2015 року. У розмовах дитина найчастіше згадує матір, бабусю, сестру. Про батька ОСОБА_4 закладу відомо лише з даних, поданих матір'ю при вступі в заклад. У заклад дитину приводить і забирає завжди матір. З малолітнім ОСОБА_3 було проведено бесіду щодо взаємовідносин його з батьками. Зі слів дитини відомо, що найбільш емоційно близькими для нього є матір, баба, сестра і дядько. Про батька ОСОБА_4 дитина, в ході тестування, не згадувала.

Згідно висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №187 від 12.09.2016 року, за результатами розгляду комісія дійшла висновку про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 Зокрема з висновку слідує, що відповідачу неодноразово направлялися запрошення з'явитися в службу у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради для бесіди щодо стану виконання ним батьківських обов'язків відносно ОСОБА_3, проте він повідомляв по мобільному телефону, що не має можливості бути присутнім на бесідах та на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської міської ради, проте не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як з'ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дитини, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з дитиною та не проявляє інтересу до неї.

Доводи відповідача про те, що деякий час він був наркотично залежним, в зв'язку з чим не міг виконувати батьківські обов'язки суд визнає неприйнятними, оскільки це не звільняє від обов'язку дбати про свою дитину та приймати участь у її вихованні. Крім того, достовірно встановлено, що після відбування покарання та перебування у реабілітаційному центрі відповідач також ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не вчиняє жодних дій спрямованих на спілкування з дитиною, не піклується про неї, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, .

На підставі наведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дитини, що буде відповідати її інтересам.

Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" та керуючись ст.ст.10,11,60,88,179,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кузнецовського міськвиконкому, Кузнецовський відділ Сарненської місцевої прокуратури, про позбавлення батьківськихзадовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2016 року.

Суддя: О.О. Першко