АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

cуддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України про усунення перешкод у користуванні власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 і, з урахуванням уточнень до позову, просили винести рішення, яким зобов»язати відповідачку усунути позивачам перешкоди в доступі для обслуговування стіни належного їм житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на суміжній межі з земельною ділянкою по АДРЕСА_2 що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1 /т.1 а.с.1-2, 105-106, 169-171/.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до позивачів за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і, з урахуванням уточнень, посилаючись на порушення відповідачами за зустрічним позовом норм і правил забудови приватного житлового сектора, просила ухвалити рішення, яким:

- зобов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинити самочинне будівництво та знести двоповерхову прибудову під літ. «б» площею 19,6 кв.м. та надбудову літ. «Б» (другий поверх) площа забудови 48,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_3, що знаходяться на належній їм земельній ділянці кадастровий НОМЕР_1 по АДРЕСА_1;

- зобов»язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перемістити металевий гараж літ. «В» площею 16,9 кв.м. розташований на указаній вище належній їй земельній ділянці, за указаною адресою, на відстань не менше 9 метрів від стіни кухні літ. (а-2) будинку АДРЕСА_2 розташованої на земельній ділянці кадастровий НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 /т.1 а.с.20-24, 176-182/.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24 травня 2016 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено /т.2 а.с.31-37/.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо усунення перешкод, які чинить їм відповідачка ОСОБА_1 у доступі до стіни належного їм будинку АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд виходив з того, що всі спірні будови належним чином прийняті в експлуатацію і зареєстровані в державній реєстраційній службі, як відособлені об»єкти нерухомості, у зв»язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на доводи, викладені у її зустрічному позові, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 травня 2016 року в частині відмови у зустрічному позові та ухвалити в цій частині нове рішення про його задоволення, залишивши в решті рішення - без змін /т.2 а.с.45-52/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи і таке встановлено судом, станом на час розгляду справи, співвласниками, на праві спільної часткової власності (без виділу часток в натурі), приватного житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0464 га, за указаною адресою, є позивачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Указане підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 6.10.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_2 набула право власності на весь указаний будинок та земельну ділянку, а також договором довічного утримання від 27.06.2014 року, за яким ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 2/3 частини указаного будинку та Ѕ частину земельної ділянки за указаною адресою, кадастровий НОМЕР_1 /т.1 а.с.6,58,162-163/.

Встановлено, що 1/3 частка житлового приватного будинку АДРЕСА_2 та 1/3 частка земельної ділянки за указаною адресою, площею 0,0299га кадастровий номер НОМЕР_2, що межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_1, належить позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2013 року /т.1 а.с.30/.

Із матеріалів справи та, зокрема, Технічного паспорта складеного спеціалістами Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 23.08.2013 року встановлено, що у власності позивачів за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на належній їм земельній ділянці по АДРЕСА_1, розташовані, зокрема: прибудова площею 19,6 кв.м. літ. «б», 2000 року побудови, до житлового будинку; другий поверх літ. «Б» площею 48,2 кв.м., 2007 року побудови, до житлового будинку; гараж літ. «В» площею 16,9 кв.м., 1979 року побудови /т.1 а.с.97-102/.

Указані споруди, які належать позивачам за первісним позовом, зведені на належній їм земельній ділянці АДРЕСА_1 та своїм розташуванням виходять безпосередньо на межу з ділянкою АДРЕСА_2, співвласником якої є позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1.

Встановлено також, що зазначені споруди з моменту їх зведення мали статус самочинного будівництва, але, в подальшому ці споруди належним чином були узаконені та прийняті до експлуатації.

Так, Розпорядженням від 21.02.2003 року за №227 Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації самовільно побудований гараж літ «В» по АДРЕСА_1 було визнано таким, що зведений на законних підставах /т.1 а.с.146-147/.

Також, станом на 23.08.2013 року прибудова літ.»б» та надбудова (другий поверх) літ «Б» по АДРЕСА_1 мали статус самочинно збудованих об»єктів. Однак, Декларацією про готовність зазначених об»єктів до експлуатації, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві 25.12.2013 року №КВ92 ці об»єкти були прийняті до експлуатації /т.1 а.с.114-116/.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.01.2016 року за №3549/15-43, виконаного експертами КНДІСЕ, слідує, що вище перелічені об»єкти зведені з недотриманням вимог Державних будівельних норм, як такі, що зведені з недотриманням відстані від межі з суміжною земельною ділянкою АДРЕСА_2/т.1 а.с.206-215/.

Між тим, ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів виходить з того, що, питання узаконення та прийняття в експлуатацію новоствореного майна врегульоване чинним законодавством і вирішується органами місцевого самоврядування та органами Державної архітектурно-будівельної інспекції, а тому, втручання судів може поширюватись при вирішенні цих питань лише в разі звернення особи до суду з позовом про усунення порушень при виконанні зазначених функцій.

Як встановлено судом, спірні об»єкти нерухомості по АДРЕСА_1, зокрема, гараж літ «В», прибудова до житлового будинку під літ. «б», та другий поверх житлового будинку під літ.«Б» були узаконені та прийняті до експлуатації уповноваженими на те органами.

При цьому, предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є вимоги про зобов»язання перемістити гараж, припинити самочинне будівництво та знести двоповерхову прибудову, ґрунтуючись на тому, що висновком вище зазначеної судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що узаконення цих об»єктів здійснене з недотриманням вимог державних будівельних норм.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.

Рішення в частині відмови у позові ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з вимогою зобов»язати відповідачку усунути позивачам перешкоди в доступі для обслуговування стіни належного їм житлового будинку АДРЕСА_1 - в апеляційному порядку не оскаржувалось.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення винесене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді