Справа № 219/6338/16-ц
Провадження №2-з/219/18/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 164501 грн. Ухвалою суду від 10.08.2016 року відкрито провадження у цивільній справі.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартиру № 17 у житловому будинку № 25 по вулиці Суворова в місті Сіверську Бахмутського району Донецької області, яка належить на праві приватної власності відповідачу, заборонити відповідачеві ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме розпоряджатися квартирою № 17 у житловому будинку № 25 по вулиці Суворова в місті Сіверську Бахмутського району Донецької області, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно квартири № 17 у житловому будинку № 25 по вул. Суворова в місті Сіверську Донецької області.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає вимогам, передбаченим ст. 151 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що квартира № 17 загальною площею 55,2 кв. м, житловою 41,15 кв. м у житловому будинку № 25 по вулиці Суворова в місті Сіверську Бахмутського району Донецької області належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 67253445 від 04.09.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 3648172 від 04.07.2013 року.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (Із змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову. Суд вважає, що задля захисту прав позивача необхідно накласти заборону на відчуження вказаної вище квартири.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження у будь-який спосіб квартири № 17 загальною площею 55,2 кв. м, житловою 41,15 кв. м у житловому будинку № 25 по вулиці Суворова в місті Сіверську Бахмутського району Донецької області належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2013 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Копію ухвали надіслати до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Артемівського міського управління юстиції Донецької області, до виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка їх оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Шевченко