Справа № 196/1216/15-ц
№ провадження 2/196/22/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

12 січня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника Царичанської райдержадмінстрації ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Служби у справах дітей Царичанської РДА, третя особа - Царичанська райдержадмінстрація, про позбавлення батьківських прав, надання малолітній особі статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, а також встановлення опіки. Врахувавши складність справи, у звязку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, предмет якої складають такі вимоги: позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; надати малолітньому ОСОБА_5 статус дитини, позбавленої батьківського піклування; призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як на підставу задоволення заявлених позовних вимог посилається на ст. ст. 60 ч.3 ЦК України, ст. ст. 118-120 ЦПК України.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивувала тим, що ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року за її позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та про визначення її місця проживання визнано мирову угоду та визначено місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із ОСОБА_1 за адресою: вул. Берегова, 12 в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області.

Мати дитини, а її донька - ОСОБА_6 померла 06.05.2014 року, а батько - ОСОБА_4 з дитиною не проживає з 2005 року, не бере участь у вихованні та утриманні дитини та на даний час має іншу сім"ю і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету у справах сім"ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров"я, Міністерства праці та соціальної політики №34/166/131/88 від 26.05.1999 року опіка над неповнолітніми встановлюється, якщо батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участь в її вихованні та утриманні.

Вказує, що вона неодноразово зверталась до Служби у справах дітей Царичанської райдержадміністрації та на всі можливі урядові гарячі лінії із заявою про призначення її опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, але отримала відмови з підстав неможливості встановлення органом опіки та піклування її онукові статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Тим часом порушуються права малолітньої дитини, оскільки вона вже більше року не може оформити ні пенсії по втраті годувальника, ні соціальної допомоги для дитини.

Іншого шляху вирішення даної ситуації не має, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Царичанська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, підтримала рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 01.12.2015 року №04/11 та вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5 за таких підстав.

Після визнання ухвалою суду від 18.12.2014 року мирової угоди між сторонами відповідач ОСОБА_4 не вирішив питання оформлення пенсії по втраті годувальника на дитину, так як його паспорт громадянина України недійсний, чим порушуються права дитини на матеріальне забезпечення. Відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, офіційно не працює, має другу сім"ю, у якій виховує двох дітей. Протягом останнього року із сином ОСОБА_7 не проживає, не спілкується, не займається вихованням, не лікує, не цікавиться його навчанням в школі та дозвіллям, не надає матеріальної допомоги. ОСОБА_7 з народження проживає у родині бабусі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та одночасно зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник Царичанської районної державної адміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_4 та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи.

Перевіривши справу, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволеню в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; визнання ОСОБА_5 дитиною, позбавленої батьківського піклування та призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітнім внуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 відмовити в позові повністю до Служби у справах дітей Царичанської РДА. В іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з недоведеністю заявленого. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, визначеною законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обовязків щодо її виховання, перестає бути законним представником дитини, втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сімям з дітьми, не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником, не може одержати в майбутньому тих майнових прав, повязаних із батьківством, які вона могла б мати, у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування), втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд прийшов до переконання і вважає доведеним, що відповідач в справі ОСОБА_4 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню своєї дитини, а тому маються підстави для позбавлення судом батьківських прав громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; надання малолітньому ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, опікуном над малолітнім внуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд дійшов таких висновків на підставі досліджених під час судового розгляду належних і допустимих доказів, а саме: паспорта громадянина України та дубліката картки фізичної особи платника податків на ім"я ОСОБА_1 (а.с.5-6); свідоцтва про народження ОСОБА_5 (повторне) серії І-КИ №053670 від 08.02.2006 року (а.с.7); ухвала Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року (а.с.8); повідомлення завідувача сектором служби у справах дітей райдержадміністрації №162/14 від 14.05.2014 року (а.с.9); повідомлення виконуючої обов"язки начальника служби у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації №В-214 від 01.07.2015 року (а.с.10); повідомлення начальника служби у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації №В-253 від 05.08.2015 року (а.с.11); повідомлення голови Царичанської районної державної адміністрації №01-55-1908/0/384-15 від 06.08.2015 року (а.с.12); свідоцтво про смерть ОСОБА_6 (повторне) серії І-КИ №641194 від 21.07.2015 року (а.с.13); інформації батьківського комітету та психолога школи Китайгородської ЗОШ (а.с.25-26); характеристика на ОСОБА_5 (а.с.27); акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 та її сім"ї від 17.11.2015 року (а.с.28); довідка-характеристика на гр. ОСОБА_4 (а.с.29); висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 (а.с.30).

В частині ж задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Царичанської РДА слід відмовити повністю в зв"язку з тим, що Служба у справах дітей не являється юридичною особою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані відповідачем в розмірі сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

ОСОБА_1 відмовити в позові повністю до Служби у справах дітей Царичанської РДА.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (нкпп - НОМЕР_1), відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати ОСОБА_5 дитиною, позбавленої батьківського піклування.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (нкпп -НОМЕР_2), опікуном над малолітнім внуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з недоведеністю заявленого.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (нкпп - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (нкпп -НОМЕР_2) 487,20 грн. на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судовго збору.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З повним рішенням можливо ознайомитися 18 січня 2016 року.

Суддя Ю.О. Бойко