РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Голубенка В. Л.

при секретарі Забрудській В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає, що згідно кредитного договору № PLRKAN36440006 від 02.10.2007 року, ОСОБА_1 отримав у Банку кредит в розмірі 12945,70 доларів США, на термін до 01.10.2012 року, який зобов»язався погашати щомісячно та сплачувати за ним відсотки, комісію, а також інші витрати згідно кредитного договору. Однак, свого зобов»язання відповідач не виконав, у зв»язку з чим, станом на 28.08.2015 року, за даним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 22050,67 доларів США, що складається: 7941,68 доларів США заборгованість за кредитом; 720,42 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 328,90 доларів США заборгованість по комісії за користувагння кредитом; 13059,67 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.12.2011 року, з відповідача на користь Банка, була стягнута заборгованість за даним кредитом в сумі 10466,85 доларів США. З врахуванням цього, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по даному кредиту в сумі 11583,82 доларів США (22050,67 доларів США 10466,85 доларів США), а також стягнути судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи в його відсутність (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно, в судове засідання не з»явився (а.с.20, 26, 46).

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.10.2007 року, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № PLRKAN36440006, згідно якого, останньому було надано кредит в розмірі 12945,70 доларів США на строк до 01.10.2012 року, який зобов»язався погашати щомісячно та сплачувати за ним відсотки, комісію, а також інші витрати згідно кредитного договору (а.с.10-17, 35-37).

Однак, свого зобов»язання відповідач не виконав, у зв»язку з чим, станом на 28.08.2015 року, за даним кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 22050,67 доларів США, що складається: 7941,68 доларів США заборгованість за кредитом; 720,42 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 328,90 доларів США заборгованість по комісії за користувагння кредитом; 13059,67 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором (а.с.6-9).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27.12.2011 року, з відповідача на користь Банка стягнута заборгованість за даним кредитним договором в сумі 10466,85 доларів США (а.с.5).

З врахуванням цього, заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає 11583,82 долара США (а.с.6-8, 30-34).

Умовами кредитного договору (п.2.3.3), передбачене дострокове стягнення кредиту за вимогою Банку, в разі невиконання позичальником умов договору (а.с.10-11, 35-37).

Враховуючи приписи ст. ст.526, ч.3 ст.533, 1054 ЦК України, у разі, коли за умовами кредитного договору позичальник одержав кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті, він зобов»язаний повернути кредитодавцю на вимогу останнього цей кредит у вигляді грошових коштів у тій самій сумі і в тій самій валюті, що були ним одержані. Якщо ж у договорі визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до постанови від 18.12.2009 року № 14 Пленуму Верховного суду України, абз. 3 п. 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз»яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК (435-15), частина третя статті 533

ЦК (435-15); Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого

1993 року N 15-93 (15-93) «Про систему валютного регулювання і

валютного контролю»).

Таким чином, не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Проте слід переконатись, що у банку наявна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл на здійснення валютних операцій, отримані у встановленому порядку.

Згідно Генеральної ліцензії НБУ від 05.10.2011 року та додатку до неї виданої ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається наявність дозволу даному банку на здійснення валютних операцій (а.с.38-40).

Таким чином, коли вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, даний кредит згідно кредитного договору надавався в іноземній валюті і позивач просить стягнути суму заборгованості у валюті, що не суперечить чинному законодавству України, то суд знаходить постановити рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3702,77 грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ч. 2 ст. 192, ст. ст. 526, 530, 533, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № PLRKAN36440006 від 02.10.2007 року, в сумі 11583,82 (одинадцять тисяч п"ятсот вісімдесят три) доларів США та 3702, 77 грн. судових витрат по оплаті судового збору.

На рішення суду, протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: