Справа № 347/1417/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14 вересня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала повністю і просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2011 року. У шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами. Шлюбні стосунки фактично припинено з початку 2014 року. Просила розірвати шлюб, а неповнолітню дитину залишити на проживанні з нею.

Відповідач у справі, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2011 року у Виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 45. До шлюбу у позивача ОСОБА_1 було прізвище «ОСОБА_1» (а.с.4).

У вказаному шлюбі народилася ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сім'я ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, а неповнолітню дитину залишити на проживанні із ОСОБА_1

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 13 грудня 2011 року у Виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 45, розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні при матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега