Справа № 309/2586/16-ц
Провадження № 2-о/309/161/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Савицького С.А.

при секретарі судового засідання Росоха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Хустська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву мотивовано тим, що 25 березня 1958 року ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, за яким вони купили у рівних частках від громадянина ОСОБА_4 будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Договір посвідчений державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1046. Право власності на будинок в рівних, по 1/2, частках зареєстровано у Хустському інвентарному бюро 26 березня 1958 року, та внесений запис в реєстрову книгу за № 1664.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його брат ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 як спадкоємець за законом успадкував 1/2 частку цього житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 липня 2008 року, виданим державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі за № 2-3800. Право власності на 1/2 частку зареєстровано в Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації 16.09.2008 р. в книзі 3 за № 1664. Отже, на теперішній час будинок є його власністю у цілому.

2016 року він звернувся з метою приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку до землевпорядної організації для виготовлення землевпорядної документації. Під час цієї процедури заявник звернув увагу на те, що у договорі купівлі-продажу будинку від 25 березня 1958 року його ім»я зазначено «ОСОБА_1», що не відповідає імені, вказаному у його паспорті громадянина України - «ОСОБА_1». Йому було запропоновано усунути цю розбіжність, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою.

Той факт, що договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений на ім»я ОСОБА_1, належить заявнику - ОСОБА_1, підтверджується наступним.

Оскільки територія нинішньої Закарпатської області України входила на час народження заявника до складу Чехословаччини і документація велася чеською мовою, його ім'я при реєстрації народження записано було у чеському фонетичному варіанті - «ОСОБА_1». 1958 року в Закарпатті була радянська влада, тому ім'я у договорі написано в українському фонетичному варіанті - «ОСОБА_1».

Так, на договорі купівлі-продажу від 25 березня 1958 року, 26 березня 1958 року зроблено відмітку про реєстрацію домоволодіння АДРЕСА_1 по праву особистої власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних половинних (1/2 - 1/2) частках та відмітку про те, що на 1/2 частку цього будинку, належну ОСОБА_3, видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 Берегівською держнотконторою 24.07.2008 р. № 2-3800. Один з підписів у цьому договорі у графі «Покупець», а саме «ОСОБА_1», належить заявнику.

У військовому квитку, виданому заявнику Хустським районним військкоматом 26 січня 1965 року, його ім'я записано «ОСОБА_1». У військовому квитку вклеєно його фотографію. На сторінці № 23 квитка зроблено відмітку про паспорт громадянина України, яким посвідчувалась його особа, а це означає, що у паспорті 1973 року його ім»я було записано так як у військовому квитку - ОСОБА_1.

У свідоцтві про спадщину, виданому заявнику Берегівською державною нотаріальною конторою 24 липня 2008 року, зареєстрованому у реєстрі за № 2-3800, зазначено, що ОСОБА_1, спадкує 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 після смерті свого брата ОСОБА_3.

Згідно із свідоцтвами про народження, виданими відповідно 14 серпня 1928 року та 06 травня 1936 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами.

Крім того, заявник проживає у житловому будинку, що придбаний за договором купівлі-продажу від 25 березня 1958 року, і у цьому будинку зареєстровано місце його постійного проживання з 01.11.1952 року, що стверджується записами у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1, та відміткою у його паспорті громадянина України. Як видно з запису № 2 про прописку, зробленого 1.11.1952 року, його ім'я написано ОСОБА_1.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовільнити.

Представник зацікавленої особи - Хустської міської ради Олмаші А. подала суду заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника міської ради, щодо задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку, передбаченому ст. ст. 158, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що 25 березня 1958 року ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, за яким вони купили у рівних частках від громадянина ОСОБА_4 будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Договір посвідчений державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1046. Право власності на будинок в рівних, по 1/2, частках зареєстровано у Хустському інвентарному бюро 26 березня 1958 року, та внесений запис в реєстрову книгу за № 1664.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 як спадкоємець за законом успадкував 1/2 частку вказаного вище житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 липня 2008 року, виданим державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі за № 2-3800. Право власності на 1/2 частку зареєстровано в Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації 16.09.2008 р. в книзі 3 за № 1664.

У 2016 року заявник звернувся з метою приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку до землевпорядної організації для виготовлення землевпорядної документації.

Тоді з»ясувалося, що у вказаному вище договорі купівлі-продажу будинку від 25 березня 1958 року ім»я заявника зазначено «ОСОБА_1», що не відповідає імені, вказаному у його паспорті громадянина України - «ОСОБА_1».

В судовому засіданні встановлено, що прізвище, ім'я та по - батькові заявника за документами, що посвідчують його особу правильно пишеться ОСОБА_1.

Наведені обставини стверджені в судовому засіданні оглянутою копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області 18.12.2004 року та копією свідоцтва про народження, виданого Горінчівською сільською радою Хустського району 06.05.1936 року, військовим квитком НОМЕР_2 від 26.01.1965 року.

Судом оглянуто копію договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 березня 1958 року, посвідченого нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1046, де прізвище, ім»я, по-батькові заявника зазначено «ОСОБА_1».

На зазначеному договорі купівлі-продажу від 25 березня 1958 року, 26 березня 1958 року зроблено відмітку про реєстрацію домоволодіння АДРЕСА_1 по праву особистої власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних половинних (1/2 - 1/2) частках та відмітку про те, що на 1/2 частку цього будинку, належну ОСОБА_3, видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 Берегівською держнотконторою 24.07.2008 р. № 2-3800.

З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 березня 1958 року, посвідченого нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1046, в якому він записаний як «ОСОБА_1», і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 256 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. ст. 10 ,60 , 209,212-215,256,259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 березня 1958 року, посвідченого нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1046, на ім'я ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.