Справа № 191/3960/16-ц
Провадження № 2/191/1233/16
У х в а л а

"15" серпня 2016 р.Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та про виділ частки спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності та про виділ частки спільного майна подружжя.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»№ 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Розглянувши позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст..119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: зміст позовних вимог; чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Ціна позову у заявах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до п. 16 ПП ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80 ЦПК).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

В свою чергу, заявником не надано суду документів щодо оцінки спірного нерухомого майна і, на переконання суду, дійти висновку, що визначена ціна позову відповідає дійсній вартості спірного майна- не є можливим.

Також, у відповідності до абзацу 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що, на даний час, складає 551,20 гривень, майнового за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна позову визначена позивачем у розмірі 97836,00 грн. є не підтвердженою відповідними документами і позивачем не наведений розрахунок ціни позову. Також, позивачем в резолютивній частині позову заявлено 3 вимоги майнового характеру та 1 немайнового характеру, які викладені не конкретно, з урахуванням викладеного - позивачу необхідно уточнити свої вимоги, та викласти позовну заяву у новій редакції.

Отже, враховуючи те, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 978,36 гривень, останній необхідно доплатити такий збір за кожну вимогу у розмірі, що буде визначена на підставі актуальної оціночної документації (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 гривня) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати .

З огляду на викладене вище, позивачу необхідно доплатити судовий збір який він сплатив не в повному обсязі, за наступними реквізитами:

Отримувач коштів УДКСУ у м. Синельникове Дніпропетровської області Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37916468 Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ Код банку отримувача (МФО)805012 Рахунок отримувача 0034 Код класифікації доходів бюджету 22030001 Судовий збір (Державна судова адміністрація України) Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у звязку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

На теперішній час, вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі, а тому позов має бути залишений без руху з наданням часу для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80, ст. 119, ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та про виділ частки спільного майна подружжя - залишити без руху надавши строк у п'ять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків зазначених в ній.

Розяснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається адресату.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3