Справа № 369/3044/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/3796/16 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О
Категорія 49 08.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він, ОСОБА_3, 1940 року народження, є непрацездатним пенсіонером та інвалідом другої групи безстроково, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 та довідкою про інвалідність серії КИЕ-1 № 035326. Розмір його пенсії складає 1655,43 грн. в місяць, що підтверджується довідкою від 28.03.2016 року за № 1730. Позивач ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, яка отримує пенсію у розмірі 1334,65 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою від 28.03.2016 року за № 1729.

На даний час позивач з дружиною змушені проживати тимчасово у своєї дочки ОСОБА_5, 1964 року народження, в м. Києві, яка є інвалідом другої групи з дитинства, тому що їх син, відповідач по справі ОСОБА_2, продав їхню квартиру, яка була об'єктом спільної часткової власності, а іншого житла для них не придбав.

Позивач має багато захворювань та не має однієї ноги, тому йому необхідні значні кошти для лікування, харчування та всіх інших потреб, однак його пенсії не вистачає для належного матеріального забезпечення. Дружина ОСОБА_3 не може його утримувати, так як має іще меншу пенсію, вона також людина похилого віку, має ряд захворювань, її пенсії не вистачає навіть на власне матеріальне забезпечення. Дочка позивача також є інвалідом, отримує незначну пенсію, якої не вистачає, щоб сплатити за квартиру та матеріально себе забезпечити.

На даний час відповідач ОСОБА_2 відмовляється допомагати батьку матеріально, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 розлучений, неповнолітніх дітей чи утриманців не має, стан його здоров'я задовільний, працює водієм.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до дня його смерті.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2016 року і до дня його смерті. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду про стягнення з нього аліментів скасувати.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2, 1971 року народження, є сином позивача ОСОБА_3, 1940 року народження.

Згідно додатку довідки до акту огляду МСЕК позивач ОСОБА_3, 1940 року народження, має другу групу інвалідності безстроково, ніяких виплат від Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської РДА не отримує. Розмір пенсії позивача складає 1655,43 грн. в місяць, що підтверджується довідкою від 28.03.2016 року за № 1730.

Також встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, яка отримує пенсію у розмірі 1334,65 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою від 28.03.2016 року за № 1729.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 Сімейного Кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Стаття 203 Сімейного Кодексу України передбачає обов'язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення його позову та стягнення з його сина ОСОБА_2 аліментів на його утримання.

В ст. 205 Сімейного Кодексу України зазначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред»явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивача судом першої інстанції враховано всі обставини справи, матеріальний та сімейний стан сторін, зокрема, той факт, що позивач не може одержати утримання від непрацездатної дружини та повнолітньої непрацездатної дочки, і обґрунтовано визначено цей розмір у вигляді ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для людини відповідного віку щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання батька, законності та обґрунтованості рішення суду в цій частині не спростовують, оскільки не звільняють відповідача від встановленого законом обов'язку надавати матеріальну підтримку батьку, відповідно до положень ст. 202 СК України.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: