Справа № 161/2443/16-ц
Провадження № 2/161/1666/16
У Х В А Л А

29 лютого 2016 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь О.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1, яка діє за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка діє за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 119 ЦПК передбачено, що позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Визначена позивачем ціна позову, зокрема щодо земельної ділянки, має бути підтверджена висновком субєкта оціночної діяльності, який має відповідну ліцензію на здійснення такої діяльності. Відповідно, правильність сплати судового збору залежатиме від вказаної ціни позову.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року з 01 вересня 2015 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

(Реквізити рахунку для оплати судового збору : Банк УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, МФО 803014, № доходного рахунку щодо сплати судового збору 0002, Одержувач коштів м. Луцьк, 22030001, Ідентифікаційний код одержувача 38009628).

Оригінал платіжного документа необхідно представити в суд.

Відповідно до глави 7 Закону України від 02 вересня 1993 р. «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право спадщини вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Однак, позивачем не зазначено доказів, які б стверджували неможливість отримання ним свідоцтва про право власності на спадкове майно в державній нотаріальній конторі.

Тому, позивачу слід надати суду письмову відповідь (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) державної нотаріальної контори про неможливість видати позивачу свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє за дорученням та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.