Провадження № 2-о/761/411/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Юзькової О.Л.

при секретарі: Савенко О.ІВ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_8, заінтересована особа: Державна міграційна служба України про встановлення факту перебування в шлюбних відносинах,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_8 звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 05.08.2016 р. у зв»язку із возз»єдназаявник звернулась до Державної міграційної служби України з клопотанням про отримання посвідки на тимчасове проживання. За результатами розгляду клопотання у задоволенні вимоги заявника було відмовлено у зв»язку із написанням післяшлюбного прізвища у національному паспортному документі (паспорт громадянина Нікарагуа), яке не відповідає законодавству України. Так представник заінтересованої особа а своїй відповіді зазначила, що факт перебування у шлюбі може бути підтверджений у судовому порядку. На підтвердження факту укладання шлюбу представник заявника зазначає: 17.11.1984 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 5552. Після укладання шлюбу дружині була присвоєна фамілія ОСОБА_4. Також в результаті укладання шлюбу було видано свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.11.1984 року. В шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_6 в 1985 р. та ОСОБА_7 в 1989 р., що підтверджується свідоцтвами про народження. Вході розгляду клопотання заявника Державною міграційною службою було зроблено запит до Посольства Нікарагуа в Російській Федерації з проханням роз»яснити законодавчо врегульовані причини написання подвійної фамілії «ОСОБА_4» в паспорті громадянки Нікарагуа - ОСОБА_4, оскільки їй після укладання шлюбу, згідно до законодавства України, а також отриманого свідоцтва про шлюб присвоєно прізвище «ОСОБА_4». За роз»ясненнями Надзвичайного та Повноважного Посла Республіки Нікарагуа в Російській Федерації надано відповідь, з якої вбачається, що дівоча фамілія дружини, яка складається з двох частин (першої - фамілія батька і першої фамілії матері) не змінюється повністю на фамілію чоловіка, а формується наступним чином: перша частина фамілії (тобто фамілія батька дружини) залишається без змін, а друга частина фамілії (тобто фамілія матері дружини) змінюється на фамілію чоловіка, при цьому отримуючи приставку «de», що в іспанській мові визначає належність до сім»ї фамілії чоловіка. За таких обставин, зважаючи на відповідь заінтересованої особи представник заявника просить суд встановити факт укладання шлюбу 17 листопада 1984 року між громадянином України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою Республіки Нікарагуа ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник Державної міграційної служба України зазначив, що вказаний у паспортному документі заявника варіант прізвища не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому просив відмовити у задоволенні вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає. що вимоги представника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, і підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, 17.11.1984 р. було укладено шлюб між ОСОБА_4, громадянином УРСР та уродженкою м. Масая, Республіка Нікарагуа, ОСОБА_8 було укладено шлюб, зареєстрований у Палаці реєстрації шлюбів на новонароджених, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбів зроблено актовий запис № 5552.

Після укладання шлюбу ОСОБА_8 отримала прізвище чоловіка ОСОБА_8 Від шлюбу народилися діти ОСОБА_6 в ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 в ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи.

05.08.2016 р. громадянка Нікарагуа ОСОБА_8 звернулась до Державної міграційної служби України з клопотанням про отримання про отримання посвідки та тимчасове проживання з метою возз»єднання з чоловіком ОСОБА_4, який є громадянином України.

ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні вимоги, і це не заперечувалось представником заінтересованої особи, зважаючи на те, що написання прізвища заявника у національному паспортному документі (паспорт громадянина Нікарагуа) не відповідає законодавству України.

ТакОСОБА_4 після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка - «ОСОБА_4», в той час, як у національному паспортному документі прізвище заявника зазначено як «ОСОБА_4».

На звернення представника заінтересованої особи до Посольства Нікарагуа у Російській Федерації, Надзвичайного та Повноважного Посла Республіки Нікарагуа 19.08.2016 р. надано роз»ясення про те, що дівоча фамілія дружини, яка складається з двох частин (першої - фамілія батька і першої фамілії матері) не змінюється повністю на фамілію чоловіка, а формується наступним чином: перша частина фамілії (тобто фамілія батька дружини) залишається без змін, а друга частина фамілії (тобто фамілія матері дружини) змінюється на фамілію чоловіка, при цьому отримуючи приставку «de», що в іспанській мові визначає належність до сім»ї фамілії чоловіка.

Зважаючи на такі обставини, представник заявника в порядку окремого провадження просить захистити права останньої шляхом встановлення факту укладання шлюбу 17 листопада 1984 року між громадянином України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою Республіки Нікарагуа ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про реєстрацію шлюбу.

В розумінні положень чинного процесуального законодавства України в окремому провадженні, можуть бути встановлені факти, які не можливо підтвердити іншим чином ніж судовим рішенням та зважаючи на вимоги ст. 258 ЦПК України відсутність такої можливості мають бути надані відповідні документи.

Характерною ознакою таких справ є встановлення судовим порядком не факту укладання шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, а лише фактів їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не збереглися відповідні записи, і ті відмовилися їх поновити або ж вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації.

Проте, як свідчать матеріали справи і було підтверджено в судовому засіданні представником заявника, про укладання шлюбу між заявником та ОСОБА_4 свідчить відповідне свідоцтво, актовий запис внесений у книги реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку.

Різниця ж в написанні прізвища у паспортному документі громадянина Нікарагуа та прізвищем отриманим заявником після укладання шлюбу. в розумінні вимог чинного законодавства України, не свідчить про неможливість доведення укладання шлюбу між сторонами іншим чином ніж встановлення такого факту в судовому порядку.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що вимоги задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 234,256-259 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя