провадження № 2-п/756/123/16
УХВАЛА

01 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та процентів за договором позики,

встановив:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 1400 доларів США, проценти за договором позики у розмірі 1696 доларів США 94 центи, судовий збір у розмірі 704 грн. 90 коп. та витрати на правову допомогу 1102 грн. 40 коп.

31 травня 2016 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій він посилається на те, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, він хворів, знаходився за межами м. Києва та у зв'язку з тим, що не був повідомлений про розгляд справи, не вбачав необхідності в оформленні листка непрацездатності.

Не повідомивши його про розгляд справи, суд позбавив його передбаченого Конституцією України права на судовий захист, права подання доказів, надання пояснень та права на об'єктивний розгляд справи.

Крім того, відповідач зазначає, що ухвалюючи рішення по справі суд зробив помилковий висновок щодо характеру правовідносин, що склалися між сторонами. Зокрема грошова сума, отримана відповідачем, не була позикою, позивач не є фінансовою установою та не має ліцензії НБУ на право надавати кредити. Також відповідач зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливість нарахування процентів від суми позики у доларах США на рівні облікової ставки НБУ.

Враховуючи викладене, відповідач просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача) заяву підтримав. Додатково пояснив, що насправді між сторонами договір позики не укладався. Позивач, проживаючи у м. Маріуполі, не мав можливості зняти кошти (гривні) зі свого рахунку, тому він попросив в відповідача зняти ці кошти у м. Києві, перевести їх у долари США та віддати позивачу. Для цього позивач перерахував приблизно 140000 грн. зі свого рахунку на рахунок відповідача. Проте між сторонами виник спір з приводу розміру суми, яка підлягає поверненню позивачу у доларах США, тому відповідач повернув грошову суму 12800 дол. США, яку вважав еквівалентом отриманих коштів у гривнях. Представник зазначає, що вказані обставини можуть бути підтверджені випискою по рахунку відповідача в Укрсиббанку, яку вони будуть просити витребувати у банку.

При цьому представник відповідача не заперечува факт написання відповідачем розписки від 23 липня 2015 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та м'ясце розгляду заяви повідомлений належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 завчасно та належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 02 лютого 2016 року, за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 (отримав судову повістку, копію ухвали про відкриття провадження в справі, копію ухвали про забезпечення позову та копію позову з додатками 15 грудня 2015 року).

В подальшому повістка про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 10 березня 2016 року, а також копія заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року, адресовані відповідачу, повернулися до суду з відміткою відділення зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у відповідача поважних причин, що унеможливлювали отримання ним адресованої йому судом кореспонденції чи його явку в судові засідання, до заяви про перегляд заочного рішення не додано.

Крім того, суд зауважує, що відповідачу було відомо про відкриття провадження у справі з 15 грудня 2015 року. Будь-яких доказів, які б унеможливлювали подання відповідачем письмових заперечень проти позову та доказів, якими вони обґрунтовуються, відповідачем суду не надано.

Таким чином у суду відсутні підставі для висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за договором позики та процентів за договором позики, навівши при цьому обґрунтування своїх висновків.

Доказів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову, суду відповідачем не надано.

Доказів неможливості самостійного отримання відповідачем виписки по своєму рахунку в Укрсиббанку відповідачем також не надано.

Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко