Справа № 755/454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Національної академії образотворчого мстива і архітектури до ОСОБА_1 про стягнення помилково нарахованої та виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури 7942,79 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працює в Національній академії образотворчого мистецтва і архітектури на посаді прибиральниці службових приміщень. У грудні 2014 року та січні 2015 року стався збій програми «Базіс» у якій проводиться нарахування заробітної плати НАОМА, на технічному рівні функції передачі у відомість нарахованої заробітної плати. Технічна помилка стосувалася нарахування заробітної плати працівника НАОМА ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в результаті чого на зарплатну картку ОСОБА_1 була зарахована заробітна платна ОСОБА_2 в сумі 7942,79 гривень. Таким чином, ОСОБА_1 мало бути повернено НАОМА зайво нараховані та виплачені кошти у сумі 7942,79 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що відповідач працювала у позивача на посаді прибиральниці. При нарахуванні відповідачу заробітної плати стався збій у системі «Базіс» та заробітна плата останній була нарахована помилково, проте відповідач відмовилася повернути помилково нараховані кошти, так як витратила їх.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила суду, що відповідач з 03 грудня 2013 року працює у позивача, сумлінно виконує покладені на неї обов'язки. Вона звернулася до керівництва позивача з приводу здійснення ремонту актової зали та підлоги, на що проректор погодився, однак у зв`язку з відсутністю коштів, попросив здійснити ремонт самостійно, а в подальшому кошти будуть знайдені та повернуті відповідачу. Відповідач здійснила ремонт підлоги та актового залу. В грудні 2014 року вона отримала розрахункові листи, на яких заробітна плата була розрахована правильно, а на платіжну картку було перераховано іншу суму коштів, на що відповідач звернулася до проректора, головного бухгалтера та бухгалтера, які їй повідомили, що ці кошти її та вона може їх витрачати. 03 березня 2015 року відповідач втретє звернулася до бухгалтера позивача. Зазначила, що відповідач посилається на рахункову помилку та збій в програмі нарахування заробітної плати, проте неправильне перерахування суми заробітної плати є помилкою бухгалтера, крім того, постає питання, чому позивач не звертався до іншої особи ОСОБА_2, безпосередньо чия заробітна плата була нарахована відповідачу. Після ж неправильного нарахування, відповідачу ще п'ять разів було нараховано заробітну плату. Також, позивач згідно ст. 127 Кодексу законів про працю України мав би звернутися з даними вимогами до відповідача на протязі місячного терміну.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури № 164-ос від 05 грудня 2013 року «Про прийняття та переведення», ОСОБА_1 було прийнято з 03 грудня 2013 року на посаду прибиральниці службових приміщень АГЧ з окладом 1152,00 гривень та надати доплати: суміщення посади у розмірі 50% посадового окладу; за використання дезінфікуючих засобів у розмірі 10% посадового окладу (а.с.4). Вказані відомості про прийняття відповідача на посаду прибиральниці службових приміщень АГЧ Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури також підтверджуються відомостями трудової книжки відповідача (а.с.5-6).

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата. цЦе - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно службової записки зам. головного бухгалтера НАОМА Чернової Т.Ф., адресованої ректору НАОМА Чебикіну А.В. від 03 березня 2015 року, в грудні 2014 року та в січні 2015 року стався збій електронної програми ТОВ «Базіс», в якій проводиться нарахування заобітної плати НАОМА, на технічному рівні функції передачі на друк у відомість нарахованої заробітної плати. Технічна помилка стосувалася працівників академії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в результаті чого на заробітну картку ОСОБА_1 була зарахована заробітна плата ОСОБА_2 в сумі 7942,79 гривень Технічний збій міг бути виявлений тільки власниками заробітних карток. ОСОБА_1 має бути повернено НАОМА кошти в сумі 7942,79 гривень для подальшого повернення заробітної плати ОСОБА_2 (а.с.7).

В подальшому, 17 березня 2015 року до ректора НАОМА звернувся ОСОБА_2 із заявою про виплату йому заробітної плати в розмірі 7942,79 гривень за другу половину грудня 2014 року та січень 2015 року, які були помилково зараховані на рахунок співробітниці НАОМА ОСОБА_1 (а.с.8).

Одним із найважливіших прав працівників, гарантованих Конституцією України та трудовим законодавством, є право на своєчасне отримання заробітної плати, не нижчої від визначеної законом. За порушення вимог законодавства щодо оплати праці працівників роботодавці можуть бути притягнуті до адміністративної й, навіть, до кримінальної відповідальності. Держава забезпечує захист прав та інтересів працівників щодо оплати їх праці шляхом встановлення на законодавчому рівні розміру мінімальної заробітної плати, а також інших державних норм і гарантій для працівників підприємств усіх форм власності; умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ і організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету; регулюванні фондів оплати праці працівників підприємств-монополістів, а також у встановленні податків на доходи працівників.

Як зазначено у ч. 1 ст. 127 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 26 Закону № 108, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Існує три види відрахувань: ті, що здійснюються для держави (податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок); утримання, що проводяться з метою забезпечення виконання зобов'язань перед третіми особами (наприклад, аліменти та інші виплати за виконавчими документами) та відрахування із заробітної плати працівників для покриття заборгованості підприємству, де вони працюють.

Вичерпний перелік підстав для виплати останнього виду відрахувань міститься у ст. 127 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до норм ст. 127 Кодексу законів про працю України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

При цьому, як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 р. № 13, до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Згідно п. 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Інформація до облікових регістрів переноситься після перевірки первинних документів за формою і змістом. Підприємства й установи, що складають облікові регістри на електронних носіях, зобов'язані забезпечити технічні засоби для їх відтворення у зручному для читання вигляді. Відповідальність за несвоєчасне складання облікових регістрів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці облікові регістри. Перенесення інформації з первинних документів до облікових регістрів повинно здійснюватися в міру її надходження до місця обробки (бухгалтерія, обчислювальна установка), проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської і статистичної звітності, декларацій і розрахунків. Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробки та використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування. Інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерських звітів, порядок складання яких встановлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Як вбачається з розрахункових листів від 24 грудня 2014 року та від 03 лютого 2015 року, ОСОБА_1 за період грудня 2014 року було нараховано заробітну плату у розмірі 672 гривні 65 копійок, утримано - 131 гривню 58 копійок та перераховано заробітну плату у банк № 71 Приватбанк у розмірі 258 гривень 78 копійок, у банк № 74 ПриватБанк у розмірі 282 гривні 29 копійок, нараховано 3487 гривень 51 копійок заробітної плати, утримано 682 гривні 15 копійок та перераховано заробітну плату у банк № 71 Приватбанк - 682 гривні 23 копійки, перераховано заробітну плату у банк № 74 Приватбанк - 2123 гривні 13 копійок; за період січня 2015 року відповідачу було нараховано заробітну плату у розмірі 672 гривні 65 копійок, утримано - 131 гривню 57 копійок та перераховано заробітну плату у банк № 1 ПриватБанк - 541 гривню 08 копійок, нараховано заробітну плату у розмірі 1914 гривень 51 копійку, утримано - 374 гривні 48 копійок та перераховано у банк № 1 ПриватБанк - 1540 гривень 03 копійки. В загальному відповідачу було нараховано та перераховано до банківської установи за період грудня 2014 року - січня 2015 року заробітну плату у розмірі 5 427 гривень 54 копійки, з урахуванням проведених утримань.

В той же час, з довідки про доходи № 27 від 18 травня 2016 року, виданої Національною академією образотворчого мистецтва і архітектури вбачається, що за грудень 2014 року відповідачу було нараховано заробітну плату у розмірі 4160 гривень 16 копійок, утримано податок з доходів фізичних осіб - 601 гривню 56 копійок, за січень 2015 року нараховано - 2587 гривень 16 копійок, утримано - 374 гривні 10 копійок, а в загальному нараховано - 67 47 гривень 32 копійки, утримано - 975 гривень 66 копійок.

Відповідно до реєстру нарахованої та виплаченої заробітної плати за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року, у грудні 2014 року відповідачу було перераховано на картку суму заробітної плати у розмірі 4272 гривень 34 копійки, за січень 2015 року - 3670 гривень 46 копійок.

Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідачу було нараховано заробітну плату, що відповідала її посадовому окладу та нарахуванню, в той же час перераховано на платіжну картку суму коштів, що перевищує нараховану їй заробітну плату. При цьому, вказана помилка не може вважатися лічильною, оскільки не пов'язана з арифметичними (математичних) діями при нарахуванні заробітної плати, не пов'язана зі збоєм бухгалтерської програми, оскільки розрахункові листи свідчать про правильність обчислення заробітної плати та не є механічною помилкою при введенні даних до бухгалтерської програми.

Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 7942 гривні 79 копійок, оскільки у суду відсутні підстави вважати нарахування вказаної суми відповідачу розрахунковою помилкою, при цьому вказана виплата є наслідком неправильності перерахування грошових коштів до банківської установи та не пов'язана з бухгалтерським обчисленням та нарахуванням заробітної плати.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Національної академії образотворчого мстива і архітектури до ОСОБА_1 про стягнення помилково нарахованої та виплаченої заробітної плати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 127 Кодексу законів про працю України, ст. 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 р. № 13, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 56, 60, 61, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Національної академії образотворчого мстива і архітектури до ОСОБА_1 про стягнення помилково нарахованої та виплаченої заробітної плати - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: