АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/436/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3313/16Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року

по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2, третя особа приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна», при визнання недійсним договору страхування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з вищевказаним позовом. Вказував, що 26 грудня 2014 року о 13 годині на Контрактовій площі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1 та BMW 320I д.н.з. НОМЕР_2. Винним уДТП визнано ОСОБА_2, який керував автомобілем Audi Q7, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, інспектором відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС в м. Києві на місці ДТП складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_2 за порушення ним п. 2.1 .ґ. Правил дорожнього руху.

Пізніше ОСОБА_2 надав поліс обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253.

Згідно з квитанцією грошові кошти у сумі 1 578 грн 87 коп. (призначення страховий платіж; одержувач - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») прийняті у відділенні № 1 ПАТ «Полтава-Банк» м. Гребінка від платника ОСОБА_2 29 грудня 2014 року.

Позивач вказував, що договір страхування укладений після настання страхового випадку, а тому є недійсним.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовлено.

Рішення оскаржило ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яке в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що спірний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності набув чинності 29 грудня 2015 року, тобто після настання ДТП, а тому має бути визнаний недійсним.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 грудня 2014 року о 13 годині на Контрактовій площі, 8 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Audi Q7 з реєстраційним номером АА3000ОХ та BMW 320I з реєстраційним номером АА1770МК.

Відносно водія автомобіля Audi Q7 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення по факту порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху та постановою Подільського районного суду м.Києва притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Крім того, інспектором відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС в м. Києві на місці ДТП складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 за порушення ним п. 2.1.ґ. Правил дорожнього руху, за що постановою від 26.12.2014р. також притягнуто до адмінвідповідальності.

Між ОСОБА_2 та ПрАТ «УПСК» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АІ/1247253 датований 25 грудня 2014 року (а.с. 5).

Згідно квитанції № 1Р291 ПАТ «Полтава-Банк» грошові кошти у сумі 1 578, 87 грн. (призначення: страховий платіж; одержувач ПрАТ «УПСК») прийняті у відділенні № 1 ПАТ «Полтава-Банк» м. Гребінка від імені ОСОБА_2 29 грудня 2014 року (а.с. 6).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю автомобіля відповідача, договір страхування був укладений, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 18 Закону для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, перший страховий Платіж за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253 був сплачений ОСОБА_2 29 грудня 2015 року, дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача сталась 26 грудня 2014 року.

Зі змісту ст. 18 Закону вбачається, що законодавець розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Отже, той факт, що згідно зі ст. 983 ЦК України, ст. 18 Закону договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, не свідчить про недійсність договору, а лише свідчить про те, що він не набрав чинності, наслідком чого є його не виконання.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що 25 грудня 2014 року сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253, досягнувши згоди щодо істотних умов договору, підтвердили своє волевиявлення на його укладення шляхом підписання страхового полісу. А тому зазначену дату слід вважити моментом укладення договору страхування.

Посилання апеляційної скарги на п. 1 ч. 2 ст. 29 Закону України «Про страхування» і п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України є безпідставними, оскільки зазначені положення закону стосуються порядку визнання недійсними договорів страхування укладених після страхового випадку.

Судом встановлено, що договір страхування був укладений між сторонами 25 грудня 2014 року, тобто за один день до настання страхового випадку.

Той факт, що перший страховий Платіж за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1247253 був сплачений ОСОБА_2 лише 29 грудня 2014 року не змінює момент укладення страхового договору, а свідчить, що страховий випадок відбувся до набрання договором чинності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1