14.09.2016 227/2045/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 вересня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю сторін:

представника позивача - не зявився,

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14509,69 грн., яка складається з 5151,51 грн. заборгованості за кредитом; 1603,12 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3709,08 грн. - заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом; 4045,98 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 лютого 2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 6407,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п.2.1 Генеральної угоди, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) у розмірі 563,71 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, а також інших витрат у відповідності з умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 28.02.2014 року.

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, при порушенні строків погашення заборгованості, зазначених в цій генеральній угоді, умовах та правилах, більш чим на 31 день, по зобовязанням, термін яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4185,98 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується особистим підписом.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 18.04.2016 року у відповідача виникла заборгованість, у розмірі 14509,69 грн., яка складається з 5151,51 грн. заборгованості за кредитом; 1603,12 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3709,08 грн. - заборгованості за комісією за користування кредитом; 4045,98 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту, сплати процентів та комісії за його використання в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок 4045,98 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, с. Вірівка Добропільського району, віднесено до вказаного переліку, таким чином на підставі вищезазначеного закону відповідач має бути звільненим від сплати 4045,98 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у частині стягнення: 5151,51 грн. заборгованості за кредитом; 1603,12 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3709,08 грн. - заборгованості за комісією за користування кредитом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 993,75 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 218, 292, 294 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ 840042, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», () заборгованість у розмірі 10463,71 грн., яка складається з 5151,51 грн. заборгованості за кредитом; 1603,12 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3709,08 грн. - заборгованості за комісією за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ 840042, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 993,75 грн. (девятсот девяносто три гривні 75 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк