Провадження №2/485/99/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Снігурівка.

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказав, що шлюб з відповідачем зареєстрував 12 листопада 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося що суперечить інтересам позивача, а саме спільне проживання з батьками відповідача. З березня 2013 року сторони припинили подружні, сімейні стосунки. Відповідач проживає окремо з донькою. Просить шлюб розірвати.

У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність та на примирення не погоджуються.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №111. (а.с.7). Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с.8) З березня 2013 року сторони припинили подружні, сімейні стосунки, спільно не проживають. Відповідач проживає окремо з донькою.

Оскільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України.

Суд за проханням відповідача після розірвання шлюбу залишає їй прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судовий збір за розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 12 листопада 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №111 - р о з і р в а т и.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 прізвище "ОСОБА_2".

На прохання позивача суд не стягує з відповідача на його користь понесені судові витрати за розгляд справи в судді.

Копію рішення направити сторонам провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ