Справа № 214/4878/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийняті заяви про видачу судового наказу

01 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» про видачу судового наказу про виплату заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява ОСОБА_2 до ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» про видачу судового наказу про виплату заробітної плати.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про відмову в прийнятті даної заяви виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Доказом нарахування заробітної плати є довідка з місця роботи про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Стягнення не нарахованої заробітної плати відбувається в позовному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 96 ЦПК вимога щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати не поширюється на інші види доходів: пенсії, різні соціальні допомоги тощо.

З заяви про видачу судового наказу та додатків до неї, встановлено, що заявник ОСОБА_2 просить стягнути з ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на його користь невиплачену заробітну плату (компенсацію за використання працівником власного транспортного засобу) за період з 17.11.2015 по 17.09.2016 в розмірі 75000 грн. та штраф у звязку з порушенням терміну виплати компенсації за період з 17.11.2015 в розмірі 7500 грн.

Однак, судом встановлено та підтверджено документами, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» укладено договір № 464 від 17.11.2015 про компенсацію за використання працівником власного транспортного засобу в службових цілях (а.с. 10-11). Розмір компенсації визначений в додатках №1 та №2 до договору про компенсацію за використання працівником власного транспортного засобу в службових цілях (а.с. 4, 7). З вищевказаних угод, слідує, що між сторонами укладено цивільно-правовий договір, виплати за яким не відносяться до заробітної плати, яка має іншу правову природу.

Крім того, з довідки про доходи, виданої ОСОБА_2 (а.с. 5), встановлено, що останньому виплачується заробітна плата, середньомісячний розмір якої, становить 1465 грн. 20 коп., жодна компенсація за використання працівником власного транспортного засобу в службових цілях до складу заробітної плати не входить.

Враховуючи, що вимога стягувача стосується стягнення компенсації за використання працівником власного транспортного засобу в службових цілях, суд дійшов висновку що вимога стягувача не передбачена нормами ст. 96 ЦПК України та не підлягає розгляду в наказному провадженні.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 122, 208-210 ЦПК України, ст. 156 ЖК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» про видачу судового наказу про виплату заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хомініч С.В.