Справа № 755/7924/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника відповідачів - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - Київської міської ради, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності в порядку спадкування після померлої ОСОБА_9.

Після витребування судом за клопотанням представника позивача спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 позивач змінила підставу позову, надала нову редакцію позовної заяви, в якій відповідачами зазначила осіб, що звернулися до нотаріуса з заявами про спадкування після смерті ОСОБА_9 - ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5

У поданій до суду позовній заяві (в новій редакції), позивач ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 з 2001 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати її спадкоємицею четвертої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1 та на акції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в кількості 298 штук.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_9 наприкінці 1980 року. ОСОБА_9 проживала по сусідству з позивачем на одному сходовому майданчику: ОСОБА_9 проживала у квартирі № 3, а ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2. Жінки потоваришували і в силу того, що ОСОБА_9 була одинокою особою, яка не мала батьків, чоловіка, дітей та родичів, ОСОБА_1 почала допомагати ОСОБА_9 по господарству, згодом вони стали проживати однією сім'єю, вели спільний побут і господарство, підтримували одна одну. Позивач здійснювала догляд ОСОБА_9, коли остання хворіла. У 2001 році ОСОБА_1 переїхала проживати до ОСОБА_9 в квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із сімейними негараздами.

З 2001 року і до смерті ОСОБА_9 жінки проживали разом в квартирі покійної, що позивач підтверджує актами ЖЕД 409.

ОСОБА_9 була людиною не благополучною, протягом свого життя ніде не працювала, пенсії та інших виплат та доходів не отримувала. Позивач допомагала ОСОБА_9 відновлювати паспорт, займалась збором необхідних документів для оформлення пенсії, субсидій, оформлювала картки киянина тощо, на що ОСОБА_9 неодноразово видавала доручення на ім'я ОСОБА_1.

Проживаючи з ОСОБА_9 в одній квартирі, позивач займалася всіма побутовими питаннями: установкою лічильників води, заміною електролічильників, поточним ремонтом, приготуванням їжі, прибиранням та належним доглядом, у 2010 році зробила за власний кошт в квартирі ОСОБА_9 ремонт (замінила труби, виклала плиткою стіни та підлогу у ванній кімнаті, поклеїла шпалери, пофарбувала стелю).

Протягом 2001 - 2014 років ОСОБА_9 часто хворіла, неодноразово потребувала невідкладної медичної допомоги, хірургічних втручань. Цими питаннями також займалась ОСОБА_1 Вона разом з хворою відвідувала прийоми лікарів, піклувалася щодо вчасного прийому ліків, при необхідності сплачувала рахунки за надання платних медичних послуг, відвідувала хвору у лікарнях та займалась її реабілітацією після повернення додому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, та з акцій ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 одиниць.

19.03.2015 року позивач звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9

Постановою нотаріуса від 10.04.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 у зв'язку з відсутністю судового рішення про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п'яти років до дня смерті.

Звернувшись до суду і ознайомившись зі спадковою справою, вона на свій подив дізналася, що на спадщину претендують родичі померлої - особи, щодо яких їй не було нічого відомо за життя ОСОБА_9, оскільки остання весь час говорила, що будь-яких родичів вона не має та є одинокою людиною.

Ці обставини викликали сумнів у тому, що відповідачі дійсно є родичами померлої та мають право на спадкування.

Підтримавши з вищезазначених підстав позовні вимоги, позивач та її представники в судовому засіданні просили позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_8 не визнала позов та заперечувала проти його задоволення в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9, яка приходиться їй рідною сестрою, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області. Даний факт спростовує доводи позивача про те, що ніби то вона проживала однією сім'єю до самої смерті спадкодавця в АДРЕСА_1. Відповідачем-2 ставиться під сумнів той факт, що ОСОБА_1 могла останні 10 років проживати з ОСОБА_9, оскільки остання з 2005 року і до моменту смерті жила разом з нею. Не відповідає, згідно доводів відповідача-2, дійсності і той факт, що померла не отримувала пенсії, оскільки вона отримувала соціальну допомогу за віком.

На спростування викладених ОСОБА_1 обставин просила допитати свідків.

Відповідачі - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не визнали позову ОСОБА_1, пред'явили до неї зустрічний позов, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх рідна тітка ОСОБА_9.

Дошлюбне прізвище ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, - «ОСОБА_9», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_11, матір'ю - ОСОБА_12.

Відповідач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою померлої ОСОБА_9

Решта відповідачів - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 приходяться рідними племінниками померлої ОСОБА_9 - дітьми її рідного брата ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Після відкриття спадщини всі вони вчасно звернулися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, однак, з'ясувалося, що свідоцтво про народження ОСОБА_9 в Державному архіві Київської області не збереглося, що стало підставою для звернення до суду для встановлення факту родинних відносин.

Спадщина після смерті ОСОБА_9 відкрилася на майно, яке складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, та акцій Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 штук.

ОСОБА_8 є спадкоємцем другої черги спадкування за законом.

Однак, згідно нотаріально посвідченої заяви від 30.03.2015 року, ОСОБА_8 відмовилась від належної їй за законом частки спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_9, на користь ОСОБА_4

Оскільки листом від 25.05.2015 року Десята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у матеріалах спадкової справи документів, що посвідчують факт родинних відносин, позивачі за зустрічним позовом просили встановити факт родинних відносин між ними і ОСОБА_9, між ОСОБА_9 і її рідною сестрою ОСОБА_8 з тим, щоб можна було врахувати її відмову від спадщини; а також просили визнати право власності за ОСОБА_6 і ОСОБА_5 по ? частині квартири, за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, а також у відповідних частках визнати право власності на акції.

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 заперечувала проти зустрічного позову з тих підстав, що ОСОБА_9 була одинокою людиною, ніяких родичів не мала, ні до кого, крім неї, по допомогу не зверталася, нікуди надовго не від'їжджала. Крім того, мала національність «венгерка» у той час, як ОСОБА_11 і ОСОБА_12 були українцями.

Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову і задовольнити її позов.

Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві свого представник для участі у судових засіданнях не направив, однак, від представника надійшли письмові пояснення, в яких вирішення спору представник залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.10.2014 року, виданим Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на майно, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яке належало померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 20.08.1999 року та з акцій ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 одиниць, відповідно до Договору № 0036708 від 27.04.1994 року та приватизаційного платіжного доручення № 0036708 від 27.04.1994 року (т. 1 а.с. 9, 10, 13).

Після смерті ОСОБА_9 з заявами до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися ОСОБА_8, як рідна сестра померлої, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як рідні племінники померлої (а.с. 38, 61, 62).

ОСОБА_8 заявою від 30.03.2015 року, зареєстрованою державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області в реєстрі за № 2-742, відмовилась від належної їй за законом частки спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_9, на користь ще однієї племінниці померлої - ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 62).

31.03.2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись з заявами до Десятої Київської нотаріальної контори, в якій просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом , однак, листом від 25.05.2015 року Десята Київська державна нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у матеріалах справи документів, що посвідчують факт родинних відносин, а також ненаданням правовстановлюючих документів (т. 1 а.с. 67, 68).

Крім вказаних осіб, 19.03.2015 року з заявою до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9 звернулась ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 59).

Постановою нотаріуса від 10.04.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 у зв'язку з відсутністю судового рішення про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п'яти років до дня смерті (т. 1 а.с. 69, 70).

Згідно актів від 27.11.2014 року, складених майстром технічної дільниці №7 ОСОБА_16 та затверджених начальником ЖЕД - 409 Пишненко Н.К. (т. 1 а.с. 14, 15), які суд оцінює, як належні докази, оскільки відомості в яких підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_1 з 2001 року по жовтень 2014 року постійно проживала разом з ОСОБА_9 спочатку у квартирі ОСОБА_9, коли у позивачки були сімейні проблеми, а згодом у квартирі ОСОБА_1, коли в квартирі ОСОБА_9 робився ремонт; вели спільний бюджет, планували своє дозвілля, несли спільні витрати і здійснювали догляд одна за одною.

Факт спільного їх проживання підтверджується і тим, що згідно доручення, посвідченого начальником ЖЕД-409 від 04.07.2014 року за № 65, ОСОБА_9 доручала ОСОБА_1 оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, що, зокрема і підтверджується підписом власника особового рахунку ОСОБА_9 ( т. 1 а.с. 16).

Відповідачами не спростований факт здійснення ОСОБА_1 догляду за ОСОБА_9 після оперативного втручання, допомога в оформленні їй документів, натомість, ці факти підтвердили допитані свідки зі сторони позивача і не спростовані показаннями свідків відповідачів і самими відповідачами, оскільки про хвороби ОСОБА_9 вона не були обізнаними.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

У зв'язку з вищенаведеними підставами, враховуючи надання позивачем ОСОБА_1 належних і допустимих доказів того, що вони з ОСОБА_9 спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, як рідні люди, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 та встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_9 з 2001 року до відкриття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Закон чітко врегульовує питання черговості спадкування за законом тих осіб, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тому за наявності рішення суду про встановлення цього факту окремому судовому захисту не підлягає право особи бути включеною до четвертої черги спадкування за законом.

Відтак, зазнана позовна вимога ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Щодо факту родинних відносин ОСОБА_9 з відповідачами суд встановив наступне.

Дошлюбне прізвище ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 - «ОСОБА_9», про що свідчить повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (т. 1, а.с. 50-51).

Батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_11, а матір'ю ОСОБА_12 - що також підтверджується довідкою за формою № 1, виданої Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві 21 листопада 2015 року (т. 2, а.с. 77, 78).

ОСОБА_9 закінчила повний курс семирічної школи у с. Гребінки, Гребінківського району, Київської області, що підтверджується Свідоцтвом від 20 червня 1948 року за НОМЕР_2 виданим Міністерством Освіти УРСР (т. 2 а.с. 40).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, приходиться рідною племінницею померлій.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 при народженні мала прізвище «ОСОБА_5» (т. 1, а.с. 41), її батьком є ОСОБА_13. В свою чергу, батьком ОСОБА_13 є ОСОБА_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4).

Після одруження з ОСОБА_25, вона змінила прізвище на «ОСОБА_5» (а.с. 41,42), а згідно зі Свідоцтвом про одруження НОМЕР_5, ще раз змінила прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» (а.с. 42).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 приходиться племінником померлій.

Батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_13 (свідоцтво про народження НОМЕР_6). В свою чергу, батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8 є ОСОБА_11, а матір'ю є ОСОБА_12 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7). Суд враховує, як належний доказ, і наданий цим відповідачем протокол допиту ОСОБА_13 з фільтраційної справи Управління Комітету Держбезпеки (т. 2, а.с. 38, 39), в якому останній чітко показав, що має родичів, а саме: мати - ОСОБА_12: сестра - ОСОБА_8; сестра - ОСОБА_9.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 приходиться племінницею померлій.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, ОСОБА_4 при народженні мала прізвище «ОСОБА_4». 02 вересня 1972 року вона уклала шлюб з ОСОБА_28 та змінила прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9.

ОСОБА_13, який був рідним братом ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою померлої ОСОБА_9, оскільки її батьками, згідно посвідки про народження серії НОМЕР_11 є ОСОБА_11, матір'ю - ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 224).

Доводи представників позивача ОСОБА_1 про те, що у довідці за формою №1 про заміну у 2001 році ОСОБА_9 паспорту СРСР на паспорт громадянина України у графі національність міститься запис про те, що ОСОБА_9 венгерка, суд оцінює критично, оскільки остання свій перший паспорт отримувала за часів СРСР, відповідної заяви за аналогічною формою у справі немає. При обміні ОСОБА_9 паспорту СРСР на паспорт громадянина України в 2001 році вона могла зазначити національність на свій вибір і заповнення п'ятої графи з суворим дотриманням особою національності батьків законодавство не передбачало, що є загальновідомим фактом.

Показаннями допитаних у судовому засіданні свідків також підтверджується той факт, що в селі всі знали ОСОБА_9, як рідну доньку ОСОБА_11 та ОСОБА_12, ходили з дитинства з нею до школи, жили разом.

Оскільки всі наявні у справі письмові докази дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 були рідними братами і сестрами, оскільки мали спільних батьків, що підтверджується також показаннями свідків і не спростовано позивачем ОСОБА_1, а ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є рідними дітьми ОСОБА_13, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_9

Отже, в цій частині підлягають задоволенню і вимоги за зустрічним позовом.

Вирішуючи вимоги за первісним і зустрічними позовами про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту спадкування відбувається в порядку черговості, визначеної ст. ст. 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України (зміна черговості одержання права на спадкування).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Підставою для відмови нотаріусом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було ненадання нею рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом 5 років.

Підставою для відмови нотаріусом ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину була відсутність свідоцтва про народження ОСОБА_9, різниця у зазначенні прізвищ та по-батькові ОСОБА_9 та батька відповідачів - ОСОБА_13

Сторонами не надано суду доказів втрати ними оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру і акції, які є спадковим майном, неможливості їх відновлення, неможливості надання їх нотаріусу тощо.

Рішення суду про встановлення даних фактів, які мають юридичне значення, є підставою для видачі свідоцтв за правилами, встановленими законом щодо спадкування за законом.

Відтак вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з вищенаведених підстав.

Отже, позовні вимоги за первісним і зустрічним позовами підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за обома позовами, які є немайновими, то судові витрати не присуджуються одній стороні з іншої.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 328, 1223, 1258, 1261-1264, 1266 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_9 з 2001 року до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є племінницею ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, є племінницею ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, є племінником ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а особами, які брали участь у справі, однак, не були присутні під час проголошення рішення в судовому засідання, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: