Ухвала

іменем україни

07 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання неправомірним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2016 року, додаткове рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним наказ публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») від 26 жовтня 2015 року № 754.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що наказом начальника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 26 жовтня 2015 року № 754 «Про факти порушення виробничої, трудової дисципліни та притягнення винного працівника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено премії за жовтень 2015 року за систематичне, грубе порушення трудової і виробничої дисципліни.

Посилаючись на те, що оспорюваний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки в його діях не було грубого порушення трудової та виробничої дисципліни, просив позов задовольнити.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним наказ начальника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 26 жовтня 2015 року № 754 «Про факти порушення виробничої, трудової дисципліни та притягнення винного кранівника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді догани та скасованойого.

Додатковим рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 року стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на користь ОСОБА_3 3 487 грн 20 коп судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2016 року залишено без змін.

Додаткове рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 року в частині стягнення із ПАТ «Укрнафта» на користь ОСОБА_3 3 тис. грн витрат на правову допомогу скасовано. У заяві ОСОБА_3 про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3 тис. грн відмовлено. У решті додаткове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрнафта», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, ОСОБА_3 працює на посаді помічника майстра цеху Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 1994 року до теперішнього часу.

Наказом начальника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 від 26 жовтня 2015 року № 754 «Про факти порушення виробничої, трудової дисципліни та притягнення до відповідальності винного працівника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» до помічника майстра ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено його премії за жовтень 2015 року за систематичне, грубе порушення трудової і виробничої дисципліни.

Прийняте рішення про дисциплінарну відповідальність ОСОБА_3 мотивоване тим, що службовим розслідуванням, проведеним комісією Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз», створеною за розпорядженням начальника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 07 вересня 2015 року № 42, встановлені факти викрадення у серпні-вересні 2015 року нафти-сирцю із свердловини № 8 Лопушнянського нафтового родовища через недоліки в роботі працівників Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що адміністрацією Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в оспорюваному наказі не наведено конкретних дисциплінарних порушень, вчинених позивачем.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із відсутності доказів сплати позивачем коштів за надання правової допомоги.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» від 26 жовтня 2015 року № 754 оголошено догану помічнику майстра, зайнятому на роботах із добування нафти, газу та газового конденсату (на нафтогазопромислах), ОСОБА_3 та позбавлено його премії за жовтень 2015 року за систематичне, грубе порушення трудової та виробничої дисципліни - неналежне виконання посадових обов'язків, недотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення технологічного режиму роботи свердловини Лопушна № 8, допущення на об'єкти підприємства сторонніх осіб та транспортних засобів, зловживання службовим становищем та недотримання порядку встановлення та зняття пломб на ємності зазначеної свердловини, не забезпечення об'єктивного обліку видобутої рідини та звітних даних.

Також попереджено, що у разі допущення подібних порушень до нього будуть вжиті заходи більш суворішого дисциплінарного стягнення.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 є акт службового розслідування від 21 вересня 2015 року, яким встановлено, що на свердловині № 8 Лопушнянського нафтового родовища дійсно мали місце факти викрадення нафти-сирцю у серпні-вересні 2015 року. Основними обставинами, які сприяли несанкціонованому, неконтрольованому відбору нафти-сирцю із ємності біля свердловини Лопушна № 8, стали, окрім іншого, грубе порушення помічником майстра, зайнятим на роботах з добування нафти, газу та газового конденсату (на нафтогазопромислах), ОСОБА_3 та операторами з добування нафти й газу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 виробничої дисципліни та Положення «Про порядок проведення пломбування запірних пристроїв, технологічного обладнання в Нафтогазовидобувному управлінні «Надвірнаяафтогаз», затвердженого начальником Нафтогазовидобувного управління«Надвірнанафтогаз» від 24 грудня 2011 року.

Окрім вищезазначеного, помічник майстра, зайнятий на роботах з добування нафти, газу та газового конденсату (на нафтогазопромислах) бригади № 2 цеху № 1 з видобутку нафти й газу ОСОБА_3 порушив вимоги своєї посадової інструкції, не забезпечив :

- дієве керівництво ділянкою бригади, виконання завдань із видобутку нафти і газу, підвищення продуктивності праці, зниження виробничих витрат;

- дотримання технологічних режимів роботи свердловин і об'єктів;

- належне ведення первинної документації з обліку параметрів роботи свердловин та інших виробничих об'єктів, а також видобутку нафти, газу і конденсату згідно з діючим СОУ «Облік нафти та конденсату» та «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України»;

- достовірність обліку та своєчасного подання інформації про хід виробничих процесів видобутку нафти і газу.

В акті службового розслідування вказано конкретно пункти нормативних документів та посадової інструкції, які порушив ОСОБА_3, а також детально зазначено дні змін, у які працювали працівники на зазначеній свердловині і в які відбувалось викрадення нафтової сировини.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 11 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

У судовому рішенні суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зазначив, що в наказі від 26 жовтня 2015 року № 754 відсутні обґрунтування допущеного позивачем дисциплінарного порушення.

Втім, зазначене не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки згаданий вище наказ є достатньо мотивованим, у ньому наведені конкретні факти допущеного позивачем невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків, а саме: неналежне виконання посадових обов'язків, недотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення технологічного режиму роботи свердловини Лопушна № 8, допущення на об'єкти підприємства сторонніх осіб та транспортних засобів, зловживання службовим становищем та недотримання порядку встановлення та зняття пломб на ємності зазначеної свердловини, не забезпечення об'єктивного обліку видобутої рідини та звітних даних (а. с. 11).

Пославшись на те, що описова частина наказу не містить визначення, який конкретно дисциплінарний проступок вчинив позивач, суд не звернув уваги на п. 9.4 наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», згідно із яким структура тексту розпорядчого документа, як правило, складається з двох частин - констатуючої (преамбули) і розпорядчої.

Крім того, висновки суду мотивовані також тим, що підприємство не відібрало у ОСОБА_3 пояснення щодо вчиненого дисциплінарного проступка.

Водночас, такі висновки суду суперечать зібраним доказам, оскільки у матеріалах справи наявні такі пояснення на а. с. 15 та 57, надані ОСОБА_3 по суті питань, які йому поставлені Нафтогазовидобувним управлінням «Надвірнафтогаз», щодо наявності порушень у його роботі.

До матеріалів справи апеляційним судом приєднано наказ Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» від 15 жовтня 2013 року № 718, яким ОСОБА_3 призначено матеріально-відповідальною особою за пломбування в цеху № 1 видобутку нафти і газу. Відповідно до Положення про порядок пломбування запірних пристроїв, технологічного обладнання у Нафтогазовидобувному управлінні «Надвірнанафтогаз», відповідальною особою є виключно інженерно-технічний працівник, призначений наказом начальника управління.

Приєднавши вказані вище документи до матеріалів справи, суд при цьому жодної оцінки їм не надав, а дійшов висновку про те, що відповідальною особою за пломбування в цеху є робітник.

Одним з основних обов'язків помічника майстра, зайнятого на роботах з добування нафти, газу та газового конденсату (на нафтогазопромислах) бригади № 2 цеху № 1 з видобутку нафти й газу згідно з його посадовою інструкцією є належне ведення первинної документації з обліку параметрів роботи свердловин та інших виробничих об'єктів, а також видобутку нафти, газу і конденсату згідно з діючим СОУ «Облік нафти та конденсату» та «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України».

Вказаним обставинам, на які посилався відповідач у своїх поясненнях, суд також оцінки не надав.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув.

Наведене свідчить, що апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта