Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/181/2016

Справа № 330/219/16-ц

"25" лютого 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП ДГ «Якимівське» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, штрафу, пені за договором контрактації від 20.01.2014 року № 3 внаслідок невиконання договірних зобовязань, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, за наступними підставами.

Контрактантом ОСОБА_3 та виробником ДП ДГ «Якимівське» 20 січня 2014 року був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції за № 3. У відповідності до п. п. 1.1. Договору контрактації Виробник прийняв на себе зобов'язання власними силами та засобами, на власних та/або орендованих земельних ділянках виростити та передати у власність Контрактантові насіння зернових культур врожаю 2014 року у наступній кількості та асортименті: пшеницю товарну 2-го класу в кількості 878,5 тон у строк не пізніше 01.08.2014 р., а Контрактант зобов'язався прийняти Товар та провести розрахунки за Товар у строки, розмірі та порядку передбачених цим Договором. Відповідно до п. п. 2.1 Договору контрактації загальна попередня сума договору складала 1 200 000,00 грн., включаючи в себе вартість сільськогосподарської продукції, виробленої по цьому Договору, витрати та вартість послуг Виробника по виробництву та доробці сільськогосподарської продукції. У зв'язку з виробничою необхідністю, 01 квітня 2014 року до Договору контрактації було внесено зміни шляхом укладення додаткової угоди, згідно з якою збільшено кількість товару, який взяв на себе зобов'язання виростити та передати у власність Виробник, а саме: пшеницю товарну 2-го класу в кількості 1 317,7 тон у строк не пізніше 01.08.2014 р. (п. 1.1 Договору контрактації). А також збільшено загальну попередню суму договору до 1 800 000,00 грн. На підставі вказаних домовленостей Позивачем було здійснено передплату в період з 20.01.2014 по 17.06.2014 в розмірі 1 789 038,24 грн. На думку позивача, відповідачем не було належним чином виконано покладене на нього за договором контрактації зобов'язання по вирощуванню та поставці товару станом на 01.08.2014 року в сумі 323 216,55 грн. (триста двадцять три тисячі двісті шістнадцять гривень 55 коп.), що відображено у акті звіряння розрахунків станом на 08.06.2015 року, внаслідок чого у нього на теперішній час існує борг в сумі 323 216,55 грн. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із вимогою (попередженням, претензією) щодо проведення остаточного розрахунку з нею та повернення боргових зобов'язань за договором контрактації від 20.01.2014 № 3, але відповідач відмовляється добровільно виконувати свої зобов'язання. За таких обставин, позивач вважає, що вказаний борг підлягає стягненню як заборгованість за оплачений, але не поставлений товар.Крім того, зазначає, що, відповідно до п.п. 5.3 Договору контрактації, у випадку невиконання зобов'язань, відмови від їх виконання перед Контрактантом Виробник сплачує Контрактанту штраф в розмірі 40% від суми отриманого авансового платежу (фінансової допомоги) не пізніше 3 (трьох) днів з настання кінцевої дати поставки, встановленої у п.1.1. цього Договору.Тому, на його думку позивачки, штраф становить: 323 216,55 грн. х 40 % = 129 286,62 грн. Крім того, відповідно до п.п. 5.2 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 у випадку порушення графіку постачання Товару Виробник сплачує Контрактанту пеню в розмірі 0,1 % від вартості недопоставленого у строк Товару за кожен день прострочення і на момент подання позову становить: 323216,55грн. х 0,1 % х 557 дн. = 180 031.62 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму 323 216,55 грн. внаслідок не виконання господарського зобов'язання щодо поставки товару на підставі договору контрактації від 20 січня 2014 року за № 3, штраф у розмірі 129 286,62 грн. та пеню у розмірі 180 031,62 грн., а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6 325,35 грн.

У подальшому позивачем 18.02.2016 року подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно до якої зазначено, що розмір штрафу відповідно до п.п. 5.3 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 та ч. 2 ст. 549 ЦК України у випадку невиконання боргового зобов'язання розраховується в розмірі 40% від суми отриманого авансового платежу (фінансової допомоги) і становить: 1 789 038,24 грн. х 40 % = 715 615.30 грн. Крім того, позивач зауважує, що відповідно до п.п. 5.2 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 у випадку порушення графіку постачання товару Виробник сплачує Контрактанту пеню в розмірі 0,1 % від вартості недопоставленого у строк Товару, за кожен день прострочення. Також збільшено розмір пені за прострочення виконання зобов'язання із розрахунку станом на 22.02.2016 року, а саме: 323 216,55 грн. х 0,1 % х 570 дн. = 184 233,43 грн. Крім того, у зв'язку із збільшенням позовних вимог, позивачкою було доплачено судовий збір, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь також суму понесених нею судових витрат у розмірі 6 890 гривень 00 копійок.

Представник позивача у судовому засіданні уточненині прозовні вимоги підтримав повністю та на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, та проти задоволення уточненого позову не заперечує, пояснивши, що дійсно відповідачем не було належним чином виконано зобов'язання за укладеним з позивачкою договором контрактації, внаслідок чого відповідач перерахував позивачці частково суму наданого нею авансового платежу. Однак, через брак фінансування, оскільки підприємство є бюджетною установою, на теперішній час у підприємства відсутня фінансова можливість погасити заборгованість повністю, ця заборгованість обліковується у бухгалтерії підприємства і буде повернута позивачці. Також представник відповідача підтвердив факт неодноразового звернення позивачки до відповідача з вимогою щодо виплати належних їй сум за договором контрактації. Крім того, визнав у судовому засіданні правомірність нарахованих на підставі умов договору штрафних санкцій (штрафу, пені).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, враховуючи їх правові позиції, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.

Згідно договору контрактації сільськогосподарської продукції № 3 від 20 січня 2014 року (а.с. 10-14) контрактантом ОСОБА_3 та виробником ДП ДГ «Якимівське» 20 січня 2014 року був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції за № 3.

Згідно п. п. 1.1., вище вказаного договору контрактації виробник приймає на себе зобов'язання власними силами та засобами, на власних та/або орендованих земельних ділянках виростити та передати у власність контрактантові насіння зернових культур врожаю 2014 року у наступній кількості та асортименті: пшеницю товарну 2-го класу в кількості 878,5 тон у строк не пізніше 01.08.2014 р., а контрактант зобов'язується прийняти Товар та провести розрахунки за товар у строки, розмірі та порядку передбачених цим Договором.

Згідно п. п. 2.1 Договору контрактації загальна попередня сума договору складає 1 200 000,00 грн., включає в себе вартість сільськогосподарської продукції, виробленої по цьому Договору, витрати та вартість послуг Виробника по виробництву та доробці сільськогосподарської продукції.

Згідно додатку № 1 до договору контрактації (а.с. 17) ціна продукції (пшениці 2 кл.) становила 1 366,0 грн. з ПДВ за 1 тонну.

Згідно додаткової угоди (а.с. 16), у зв'язку з виробничою необхідністю 01 квітня 2014 року до Договору контрактації було внесено зміни шляхом укладення додаткової угоди згідно з якою збільшено кількість товару, який взяв на себе зобов'язання виростити та передати у власність Виробник, а саме: пшеницю товарну 2-го класу в кількості 1 317,7 тон у строк не пізніше 01.08.2014 р. (п. 1.1 Договору контрактації). А також збільшено загальну попередню суму договору до 1 800 000,00 грн.

Крім того, згідно п.п. 2.3 Договору контрактації (зі змінами від 01.04.2014) Контрактант здійснює попередню оплату за товар у розмірі до 1 800 000,0 грн. Оплата за цим Договором здійснюється шляхом внесення готівки (фінансової допомоги) Контрактантом вартості поставленої партії Товару до каси Виробника, за одну добу від дати письмового звернення за фінансовою допомогою (п.п.2.4. Договору контрактації).

У відповідності до квитанцій прибуткових касових ордерів (а.с. 23-42) позивачем ОСОБА_3 було здійснено передплату в період з 20.01.2014 по 17.06.2014 в розмірі 1 789 038,24 грн., а саме: за січень 470 646, 80 грн.; за лютий 295 930, 84 грн.; за березень 202 775, 96 грн., за квітень 459 116, 18 грн., за травень 161 495, 52 грн., за червень 199 072, 94 грн.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивачки, товар за вказаним договором взагалі не був поставлений позивачці, тому відповідач повертав позивачці сплачену нею суму передплати.

Ці факти були підтверджені поясненнями представника відповідача у судовому засіданні.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Вище зазначені обставини не оспорюються представниками сторін, на підставі ст. 61 ЦПК України, суд вважає їх достовірно встановленими.

Таким чином, суд вважає,що кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір поставки товарів, взяла на себе зобов'язання: Відповідач виростити та передати у власність товар, а Позивач прийняти та оплатити товар, в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором.

На підставі вище вказаного, та у відповідності до актів звірення розрахунків (а.с. 20, 22) суд вважає що відповідачем не було належним чином виконано, покладене на нього договору контрактації зобов'язання по вирощуванню та поставці товару, ним було часково повернуто перераховані кошти позивачці, однак станом на 01.08.2014 року відповідачем на користь позивачки не перераховано частку вказаних коштів в сумі 323 216,55 грн., що відображено у акті звіряння розрахунків станом на 08.06.2015 року, також, на думку суду доказом визнання та узгодження боргових зобов'язань відповідачем на суму 323 216,55 грн. є акти звіряння розрахунків станом на 08.06.2015 та 01.01.2016.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Тому суд вважає, що відповідач не виконав належним чином умови Договору контрактації в частині повного виконання зобов'язань в порядку та на умовах передбачених п. п. 1.1, 4.1.1. Договору контрактації, не забезпечивши вирощування та поставку Товару Контрактанту на суму 323 216,55 грн., починаючи з 01 серпня 2014 року по день звернення з цим позовом до суду 09 лютого 2016 р., що потягло за собою не виконання боргового зобов'язання Відповідачем, внаслідок чого у нього існує борг в сумі 323 216,55 грн.

Позовні вимоги в даній частині знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні і визнані представником позивача у повному обсязі.

Згідно попередження (а.с. 18), претензії (а.с. 19) позивач ОСОБА_3 неодноразово зверталася до відповідача із вимогою щодо проведення остаточного розрахунку з нею та повернення боргових зобов'язань за договором контрактації від 20.01.2014 № 3, а саме: від 01.04.2015; від 05.06.2015 та від 25.01.2016, але відповідач відмовляється добровільно виконувати свої зобов'язання за договором контрактації від 20.01.2014 № 3 (зі змінами від 01.04.2014).

Згідно п.п. 5.3 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 у випадку невиконання зобов'язань, відмови від їх виконання перед Контрактантом Виробник сплачує Контрактанту штраф в розмірі 40% від суми отриманого авансового платежу (фінансової допомоги) не пізніше 3 (трьох) днів з настання кінцевої дати поставки, встановленої у п.1.1. цього Договору.

Згідно п.п. 5.3 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 та ч. 2 ст. 549 ЦК України за невиконання боргового зобов'язання штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежне виконаного зобов'язання,.

Згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Тому, суд вважає, що розмір штрафу, згідно вище вказаних норм права, у випадку невиконання боргового зобов'язання розраховується в розмірі 40% від суми отриманого авансового платежу (фінансової допомоги) і становить: 1 789 038,24 грн. х 40 % = 715 615.30 грн.

Крім того, згідно п.п. 5.2 Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 у випадку порушення графіку постачання товару Виробник сплачує Контрактанту пеню в розмірі 0,1 % від вартості недопоставленого у строк Товару, за кожен день прострочення.

Тому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а саме всього з серпня 2014 року по лютий 2016 року 570 днів. Тобто додатково розмір пені відповідно до п.п. 5.2. Договору контрактації від 20.01.2014 № 3 та ч. 3 ст. 549 ЦК України за невиконання зобов'язання вирощування та поставки товару до 01.08.2014 р за період з 02.08.2014 року по 22.02.2016 року розраховується і становить: 323 216,55 грн. х 0,1 % х 570 дн. = 184 233,43 грн.

Вище вказані позовні вимоги визнані представником відповідача у повному обсязі і належним чином обґрунтовані представником позивача у судовому засіданні.

Оскільки у добровільному порядку відповідач не виконав взяті на себе господарські зобов'язання щодо поставки товару на підставі договору контрактації від 20 січня 2014 року за № 3, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи квитанціями (а.с. 2, 45).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3-4, 8, 60, 79, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 193, 231, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 551, 662, 663 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ДП ДГ «Якимівське» ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, штрафу, пені за договором контрактації від 20.01.2014 року № 3 внаслідок невиконання договірних зобовязань, задовольнити повністю.

Стягнути з ДП ДГ Якимівське ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 323 216,55 грн. (триста двадцять три тисячі двісті шістнадцять гривень 55 коп.) внаслідок не виконання господарського зобов'язання щодо поставки товару на підставі договору контрактації від 20 січня 2014 року за № 3.

Стягнути із ДП ДГ Якимівське ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) штраф у розмірі 715 615, 30 грн (сімсот п'ятнадцять тисяч шістьсот п'ятнадцять гривень 30 коп.) внаслідок не виконання зобов'язання щодо поставки товару в порядку та в розмірі передбаченому договором контрактації від 20 січня 2014 року за № 3.

Стягнути із ДП ДГ Якимівське ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) пеню у розмірі 184 233, 43 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі двісті тридцять три гривні 43 коп.) за порушення графіку постачанню товару.

Стягнути із ДП ДГ Якимівське ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати, у розмірі 6 890 гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Запорізької області безпосередньо через Якимівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: Федорець С.В.