Справа 206/3973/16-ц
Провадження 2/206/999/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"30" серпня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А. О.,

за участю секретаря Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2016р. представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору №500986921 від 11 листопада 2015р. відповідач отримав кредит у сумі 57569,60грн., у строк з 11.11.2015 року до 12.11.2020 року.

Однак відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 12.06.2016р. має заборгованість за кредитом 56937,03грн., за відсотками - 1250,06грн., по комісії 2521,56грн. та штраф 1001,76грн.

На підставі викладеного просять суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 61710,41грн. за кредитним договором №500986921 від 11 листопада 2015 року та судові витрати у розмірі 1378,00грн. (а.с.1-2).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у цивільній справі (а.с.26, 34).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причина неявки суду невідома. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №500986921 від 11 листопада 2015р. відповідач отримав кредит у сумі 57569,60грн., у строк з 11.11.2015 року до 12.11.2020 року. (а.с.4-11).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із загальними умовами кредитування, додатками до нього, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг складають єдиний документ.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором №500986921 від 11 листопада 2015р. підтверджено те, що станом на 12.06.2016р. відповідач має заборгованість за кредитом 56937грн.03коп., за відсотками - 1250грн.06коп., по комісії 2521грн. 56коп. та штраф 1001,76грн. (а.с.15).

17 червня 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" направляли відповідачу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень (а.с.17)

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконала, у звязку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () заборгованість за договором №500986921 від 11 листопада 2015р. станом на 12.06.2016р. в розмірі 61710грн.41коп., яка складається з заборгованості за кредитом 56937грн.03коп., заборгованості за відсотками - 1250грн.06коп., заборгованості по комісії 2521грн. 56коп. та штраф 1001,76грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков