Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 Справа №607/5343/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради про визнання права власності ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 предявили до суду позов до виконавчого комітету Тернопільської міської ради та Тернопільської міської ради про визнання права власності на квартиру №144, загальною площею 127,8 кв.м., житловою площею 88, 1 кв. м., що знаходиться на проспектіЗлуки,19 в м. Тернопіль, по ? частині її частині . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили , що 12 березня 1999 року ОСОБА_1 виданий ордер на склад сімї: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (син) на зайняття жилого приміщення №144 в гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19 м. Тернопіль житловою площею 59 кв.м. У помешканні за адресою проспект Злуки, 19/144 м. Тернопіль сімя позивачів у складі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстрована та фактично проживає з січня 2000 року. Вказаний гуртожиток належав виробничому об"єднанню Текстерно, на даний час його власником є Тернопільська міська рада. Тернопільська міська рада На їх заяву про приватизацію займаного житла в гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19/144 м. Тернопіль , разом з усіма необхідними документами, Тернопільська міська рада відмовила у приватизації указаного помешкання . У зв'язку з чим просять визнати за ними право власності на згадувану квартиру.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких указано, що майно, яке було створене позивачами, належним чином не прийняите в експлуатацію, оскільки відсутній Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Вважають, що позивачі не можуть набути право власності на спірну квартиру, оскільки ними самочинно здійснено прибудови до вказаного житла, а також збільшили площу житлового приміщення за рахунок долучення частини коридору загального користування.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник у судове засідання не зявилися, кожен окремо , подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмових запереченнях.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Судом установлено, що 12 березня 1999 року виробничим обєднанням Текстерно видано ОСОБА_1, який працює майстром у ВО Текстерно, ордер №136 на житлову площу в гуртожитку, який дає на право зайняття з сімєю з чотирьох осіб житлової площі в кімнаті №144 в гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19 м.Тернопіль розміром 59 кв.м. До складу сімї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 син; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 син.

14 лютого 2007 року ВАТ Текстерно в особі голови правління надало дозвіл ОСОБА_1 на проведення добудови до його кімнати. Добудова до кімнати №144 проведена позивачами за власні кошти.

Згідно проекту про відповідність до ДБН санітарних, протипожежних норм проведеної реконструкції житлових приміщень з добудовою по проспекту Злуки, 19/144 в м.Тернополі, виготовленим приватним підприємством ВолКас, проведена реконструкція житлових приміщень з добудовою на проспекті Злуки, 19/144 в м.Тернополі , не вплинула на несучу здатність конструкцій першого поверху та будівлі в цілому, відповідає будівельним вимогам і не порушує пожежні та санітарні нормативи. Приміщення придатні для подальшої експлуатації в якості житлових.

Внаслідок реконструкції загальна площа квартири збільшилась на 88, 5 кв. м., житлова площа збільшилась на 60, 1 кв. м.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 вересня 2008 року №1766 Про передачу в комунальну власність майна ВАТ " Текстерно" затверджено акт прийняття-передачі гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19 та оформлено право власності на нього за Тернопільською міською радою.

02 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тернопільської міської ради про передачу йому у приватну власність житлового приміщення в гуртожитку, яке він займає на умовах найму разом із членами сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 березня 2016 року №262 Про затвердження протоколу засідання міської комісії із забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків затверджено рішення міської комісії із забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків, яким відмовлено ОСОБА_1 в передачі у власність жилого приміщення №144 в гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19, у звязку із добудовою додаткових приміщень.

Довідками №16, 78, 79 виданими 12 січня 2016 року ПП Тернопількомсервіс стверджується, що ОСОБА_1 з 14 січня 2000 року зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 у сімейному гуртожитку, що займає житлову площу 99, 4 кв. м., та знаходиться на балансі приватного підприємства Тернопількомсервіс, разом із ним за вказаною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 дружина, зареєстрована у вказаному житловому приміщенні з 14 січня 2000 року; ОСОБА_4 син, зареєстрований у вказаному житловому приміщенні з 14 січня 2000 року; ОСОБА_3 син, зареєстрований у вказаному житловому приміщенні з 24 квітня 2010 року.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 фактично проживають та зареєстровані в кімнаті №144 в гуртожитку за адресою проспект Злуки, 19 в м.Тернопіль упродовж тривалого періоду часу понад 16 років .

Як убачається із записів трудової книжки серії БТ-ІІ №2621179 виданої 31 березня 1986 року, позивач ОСОБА_1 працював у ВО Текстерно з 12 травня 1988 року по 10 листопада 2006 року.

Також, записами трудової книжки серії БТ-І №965477 виданої 09 серпня 1982 року стверджується, що позивачка ОСОБА_2 працювала у санаторії-профілакторії ВО Текстерно з 18 травня 1984 року по 31 липня 2001 року.

Згідно довідки №131 виданої 02 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільбуд Будуправління Житлобуд-2, ОСОБА_1 працює на посаді головного механіка в БУ Житлобуд-2 з 08 червня 2007 року по даний час.

Відповідно із довідкою №284 виданої 07 грудня 2015 року Тернопільською комунальною міською лікарнею №2, ОСОБА_2 працює в Тернопільській комунальній міській лікарні №2 на посаді ліфтера, з 01 червня 2011 року по даний час.

Довідкою №638 виданою 29 лютого 2016 року ПП Тернопількомсервіс стверджується, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрований та проживає на проспекті Злуки, 19, квартира №144, не працює.

Відповідно до довідок №3052, №3053, №3054, №3055 виданих 06 грудня 2015 року ТзОВ Міське бюро технічної інвентаризації, згідно обліку бюро технічної інвентеразації позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не мають зареєстрованого права власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі.

Як вбачається із довідок з ТВБВ №10019/08 філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк №236 від 24 лютого 2016 року та №292 від 01 березня 2016 року, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не використовували права на приватизацію державного житлового фонду.

07 травня 2016 року приватним підприємством проектне бюро Євростиль виготовлено технічний паспорт на квартиру №144 в багатоквартирному житловому будинку №19 на проспекті Злуки в м. Тернопіль. Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено ОСОБА_1.

Згідно технічної характеристики житлових і допоміжних приміщень квартири №144 на проспекті Злуки, 19 в м. Тернопіль, квартира посімейного заселення розташована на першому поверсі пятиповерхового цегляного будинку та складається з чотирьох кімнат житловою площею 88, 1 кв. м. Загальна площа квартири 127, 8 кв. м.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Конституцією України серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

Вимогами ст. 1 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків встановлено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

В силу вимог ч.4 указаного Закону, громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Статтею 2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що до обєктів приватизації, серед інших, віднесено житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції).

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Згідно п. 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 N 396, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" ( 500-17 ) перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

В силу ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Захист права власності, відповідно до ст.16 ч.2 п.1 Цивільного кодексу України, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання.

Стаття 331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом установлено, що здійсненням перепланування помешкання позивачем не порушені права інших осіб.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оскільки позивачі не мають власного житла, правомірно проживають та користуються гуртожитком, зареєстровані та проживають в ньому понад 16 років, гуртожиток перебуває у комунальній власності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачами права власності по ? частині на квартиру №144, загальною площею 127,8 кв.м., житловою площею 88,1 кв.м., що знаходиться на проспекті Злуки, 19 в м. Тернополі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 392 Цивільного кодексу України, Законом України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири №144, загальною площею 127, 8 кв. м., житловою площею 88, 1 кв. м., що знаходиться на проспекті Злуки, 19 в м. Тернополі.

Визнати за ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на ? частину квартири №144, загальною площею 127, 8 кв. м., житловою площею 88, 1 кв. м., що знаходиться на проспекті Злуки, 19 в м. Тернополі.

Визнати за ОСОБА_3 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) право власності на ? частину квартири №144, загальною площею 127, 8 кв. м., житловою площею 88, 1 кв. м., що знаходиться на проспекті Злуки, 19 в м. Тернополі.

Визнати за ОСОБА_4 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) право власності на ? частину квартири №144, загальною площею 127, 8 кв. м., житловою площею 88, 1 кв. м., що знаходиться на проспекті Злуки, 19 в м. Тернополі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5