Провадження № 2/712/416/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого /судді Романенко В.А.
при секретарі Таран А.І., Ващіліної С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-
06 травня 2008 року помер ОСОБА_7. При житті ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 10.08.2006 року за реєстровим № 7704, відповідно до якого належну йому 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований в АДРЕСА_2, заповів ОСОБА_2. Щодо спадкування належної ОСОБА_7 частки земельної ділянки в заповіті жодних розпоряджень не було, відповідно належна померлому 1/3 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. 14- Грудня, 89, успадковувалася за законом. Спадкоємцями за законом на момент відкриття спадщини були ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Проте, у звязку з тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відмовилися від права на спадкування після смерті ОСОБА_7, фактично спадкоємцями після його смерті стали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які, відповідно успадкували по ? частині від належного померлому майна у вигляді 1/3 частини земельної ділянки, що склало по 1/6 у кожного (1/3 : 2 = 1/6).
01 листопада 2009 року помер ОСОБА_6. Заповіту за життя померлий не складав, проте спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 всього належного йому майна є його донька ОСОБА_3, син ОСОБА_4, та мати ОСОБА_8, які вчасно звернулися із заявами про прийняття спадщини та подали відповідні документи. На момент відкриття спадщини померлий був власником 1/3 частини земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси. Відповідно спадкоємці набули право власності на спадщину в рівних частках по 1/3 кожен. Виходячи з того, що померлий був співвласником 1/3 частини земельної ділянки, то фактично спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 набули право власності на спадкове майно по 1/3 частині кожен, що відповідно склало по 1/9 частині земельної ділянки по вул. 14-Грудня, 89 в м. Черкаси (1/3 : 3 = 1/9).
19 липня 2013 року померла ОСОБА_8. При житті ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 28.10.2005 року за реєстровим № 8829, відповідно до якого належні їй 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельну ділянку до цієї частини будинку, що знаходяться АДРЕСА_3 заповіла на користь ОСОБА_1. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства у передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тобто після смерті ОСОБА_8 в порядку спадкування вона набула право власності на належну померлій 1/3 частину земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси.
Також на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 померла мала право на спадкування 1/9 частини зазначеної земельної ділянки після смерті сина ОСОБА_6. Натомість прийняти зазначену спадщину вона не встигла, тому до цієї частки повинна застосовуватися спадкова трансмісія, що відповідає вимогам ст. 1276 ЦК України. Відповідно зазначена 1/9 частка земельної ділянки повинна розподілятися між спадкоємцями за законом, якими на момент відкриття спадщини були ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно вони успадкували за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8 по 1/18 частині земельної ділянки (1/9 + 2 = 1/18).
Тобто фактично станом на сьогоднішній день спадкоємцями земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси, загальною площею 465 кв. м., після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за законом та за заповітом є: ОСОБА_3 (успадкувала 1/9 після смерті ОСОБА_6В.); ОСОБА_4 (успадкував 1/9 частину після смерті ОСОБА_6В.); ОСОБА_2 (успадкував 1/6 частину після смерті ОСОБА_7 та успадкував 1/18 за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8); ОСОБА_1 (успадкувала 1/6 частину після смерті ОСОБА_7, 1/3 частину успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_8 та 1/18 частину успадкувала за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8).
Загалом частки спадкоємців на право власності земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси складають: ОСОБА_3 - 1/9 частина; ОСОБА_10 - 1/9 частина; ОСОБА_2 - 2/9 частин (1/6+1/18 = 4/18 = 2/9); ОСОБА_1 - 5/9 частин (1/6 + 1/3 + 1/18 = 10/18 = 5/9).
Натомість станом на сьогоднішній день отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом спадкоємці не мають можливості, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку по вул. 14- го Грудня, 89 в м. Черкаси зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 465 кв. м. Зазначена земельна ділянка має трьох співвласників по 33,3 % кожен, тобто загалом 99,9 %, що унеможливлює отримання свідоцтв про право на спадщину. Зазначене порушує права спадкоємців та стало підставою для звернення до суду.
Таким чином, між спадкоємцями станом на момент звернення до суду наявний цивільно-правовий спір про належність їм спадкового майна, розмір спадкового майна та належні спадкоємцям частки. Оскільки з правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були власниками земельної ділянки площею 465 кв. м. Зазначена земельна ділянка належала їм на праві спільної часткової власності з рівними частками, оскільки в графі частки у спільній власності зазначено, що частки співвласників складають по 33,3 % у кожного. Проте, у звязку з тим, що при сумуванні всіх часток 100 %, тобто 1 ціле не сумується, у нотаріуса відсутні підстави для видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом. Крім того, зазначені обставини обумовлюють наявність спору між спадкоємцями про належні їм частки у вказаній спадщині.
В судове засідання представник позивача не з'явився, скерував до суду заяву. В якій просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
06 травня 2008 року помер ОСОБА_7. При житті ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 10.08.2006 року за реєстровим № 7704, відповідно до якого належну йому 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований в АДРЕСА_2, заповів ОСОБА_2. Щодо спадкування належної ОСОБА_7 частки земельної ділянки в заповіті жодних розпоряджень не було, відповідно належна померлому 1/3 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. 14- Грудня, 89, успадковувалася за законом. Спадкоємцями за законом на момент відкриття спадщини були ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Проте, у звязку з тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відмовилися від права на спадкування після смерті ОСОБА_7, фактично спадкоємцями після його смерті стали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які, відповідно успадкували по ? частині від належного померлому майна у вигляді 1/3 частини земельної ділянки, що склало по 1/6 у кожного (1/3 : 2 = 1/6).
01 листопада 2009 року помер ОСОБА_6. Заповіту за життя померлий не складав, проте спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 всього належного йому майна є його донька ОСОБА_3, син ОСОБА_4, та мати ОСОБА_8, які вчасно звернулися із заявами про прийняття спадщини та подали відповідні документи. На момент відкриття спадщини померлий був власником 1/3 частини земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси. Відповідно спадкоємці набули право власності на спадщину в рівних частках по 1/3 кожен. Виходячи з того, що померлий був співвласником 1/3 частини земельної ділянки, то фактично спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 набули право власності на спадкове майно по 1/3 частині кожен, що відповідно склало по 1/9 частині земельної ділянки по вул. 14-Грудня, 89 в м. Черкаси (1/3 : 3 = 1/9).
19 липня 2013 року померла ОСОБА_8. При житті ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 28.10.2005 року за реєстровим № 8829, відповідно до якого належні їй 19/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельну ділянку до цієї частини будинку, що знаходяться АДРЕСА_3 заповіла на користь ОСОБА_1. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства у передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тобто після смерті ОСОБА_8 в порядку спадкування вона набула право власності на належну померлій 1/3 частину земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси.
Також на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 померла мала право на спадкування 1/9 частини зазначеної земельної ділянки після смерті сина ОСОБА_6. Натомість прийняти зазначену спадщину вона не встигла, тому до цієї частки повинна застосовуватися спадкова трансмісія, що відповідає вимогам ст. 1276 ЦК України. Відповідно зазначена 1/9 частка земельної ділянки повинна розподілятися між спадкоємцями за законом, якими на момент відкриття спадщини були ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно вони успадкували за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8 по 1/18 частині земельної ділянки (1/9 + 2 = 1/18).
Тобто фактично станом на сьогоднішній день спадкоємцями земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси, загальною площею 465 кв. м., після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за законом та за заповітом є: ОСОБА_3 (успадкувала 1/9 після смерті ОСОБА_6В.); ОСОБА_4 (успадкував 1/9 частину після смерті ОСОБА_6В.); ОСОБА_2 (успадкував 1/6 частину після смерті ОСОБА_7 та успадкував 1/18 за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8); ОСОБА_1 (успадкувала 1/6 частину після смерті ОСОБА_7, 1/3 частину успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_8 та 1/18 частину успадкувала за спадковою трансмісією після смерті ОСОБА_8).
Загалом частки спадкоємців на право власності земельної ділянки по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси складають: ОСОБА_3 - 1/9 частина; ОСОБА_10 - 1/9 частина; ОСОБА_2 - 2/9 частин (1/6+1/18 = 4/18 = 2/9); ОСОБА_1 - 5/9 частин (1/6 + 1/3 + 1/18 = 10/18 = 5/9).
Натомість станом на сьогоднішній день отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом спадкоємці не мають можливості, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку по вул. 14- го Грудня, 89 в м. Черкаси зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 465 кв. м. Зазначена земельна ділянка має трьох співвласників по 33,3 % кожен, тобто загалом 99,9 %, що унеможливлює отримання свідоцтв про право на спадщину. Зазначене порушує права спадкоємців та стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між спадкоємцями станом на момент звернення до суду наявний цивільно-правовий спір про належність їм спадкового майна, розмір спадкового майна та належні спадкоємцям частки. Оскільки з правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. 14-го Грудня, 89 в м. Черкаси вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були власниками земельної ділянки площею 465 кв. м. Зазначена земельна ділянка належала їм на праві спільної часткової власності з рівними частками, оскільки в графі частки у спільній власності зазначено, що частки співвласників складають по 33,3 % у кожного. Проте, у звязку з тим, що при сумуванні всіх часток 100 %, тобто 1 ціле не сумується, у нотаріуса відсутні підстави для видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом. Крім того, зазначені обставини обумовлюють наявність спору між спадкоємцями про належні їм частки у вказаній спадщині.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1216, 1220, 1226, 1233, 1245, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: