Провадження № 2/752/2770/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю представників позивача - ОСОБА_1

ОСОБА_2

за участю відповідачів - ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна про визнання договору удаваним правочином та переведення прав, суд -

Встановив

Представник позивача звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила суд:

- визнати договір дарування 1/2 частки житлового будинку укладеного 16 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі під № 5772, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталією Миколаївною, відповідно до якого ОСОБА_3 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_4 прийняла у власність дарунок 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га., код ділянки НОМЕР_1 удаваним правочином;

- застосувати до вказаного договору правила договору купівлі-продажу;

- перевести права покупця за вказаним договором на ОСОБА_5.

В обґрунтування позову представник вказував, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 1/2 частка житлового будинку № 20-а з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Інша 1/2 частка вказаного житлового будинку з відповідними прибудовами та спорудами належала ОСОБА_3.

16 грудня 2014 року між відповідачами було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., в якому зазначено, що ОСОБА_3 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_4 прийняла у власність дарунок: 1/2 частку вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Цей дарунок сторони оцінюють у 121 110 грн.

Представник вказує, що сторони уклали договір дарування для приховування іншого правочину: договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, який вони насправді вчинили, для обходу переважного права учасника спільної часткової власності на купівлю частки, що продається.

Представник вказує, що ОСОБА_3 має похилий вік - 67 років, є пенсіонером, малозабезпеченою особою, постійно хворіє та потребує коштів на лікування, іншого нерухомого майна у власності не має, тому жодних підстав та намірів щодо дарування свого єдиного нерухомого майна випадковій, сторонній особі не мав, а мав намір продати належну йому 1/2 частку житлового будинку та одержати відповідні кошти на свої потреби.

За таких обставин, представник вважає, що вказаний договір слід визнати удаваним, встановити для нього умови договору дарування та перевести на позивача право покупця за договором, оскільки законом його визначено його переважне право як покупця.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказували, що між ними було укладено саме договір дарування, без приховування будь якого іншого правочину.

Вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку показанням свідків повно та всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. 19 вересня 2013 року за реєстровим №4-465 ОСОБА_5 є власником 1/2 частка житлового будинку №20-а з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Другим співвласником вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. 19 вересня 2013 року за реєстровим №4-463 був ОСОБА_3.

16 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. та зареєстрований в реєстрі під №5772, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_4 прийняла у власність дарунок 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га., код ділянки НОМЕР_1.

Вартість 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд згідно Висновку про вартість майна, наданого суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ - С» станом на 10 грудня 2014 року становить 121 110 грн.

Згідно зі ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно зі ст. 235 ЦК України, за удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними», за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

З Узагальнень судової практики Верховним Судом України від 24.11.2008 «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали). Суб'єкт, який вимагає визнання правочину недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, повинен довести, що правочин укладений з такою метою.

Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину та надати відповідне підтвердження.

Отже, при вирішенні спору про визнання правочину удаваним, необхідно встановлення того, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди.

Найчастіше за удаваним договором дарування приховувався договір купівлі-продажу. Робилося це здебільшого для перешкоджання у здійсненні іншим співвласником права переважної купівлі, а також для приховання справжніх доходів, отриманих від забороненої діяльності.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 має похилий вік 67 років, є пенсіонером, малозабезпеченою особою, постійно хворіє та потребує коштів на лікування, не має іншого нерухомого майна суд вважає, що він не мав намір безоплатно передавати ОСОБА_4 вказаний житловий будинок, а фактично уклав з останньою договір купівлі-продажу, однак оформили сторони вказаний правочин як договір дарування з метою порушення переважного права позивача як покупця.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині визнання вказаного правочину удаваним.

В задоволенні іншої частини слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд не вправі зобов'язувати будь-яку сторону такого договору до його укладення, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про залишення без задоволення позовних вимог щодо застосування до договору дарування правил договору купівлі-продажу.

Також суд приходить до висновку про залишення без задоволення позовних вимог в частині переведення прав покупця на позивача, оскільки статтею 362 ЦК України визначено таку можливість лише у випадку продажу частки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 з депозитного рахунку Голосіївського районного суду м. Києва внесені нею грошові кошти у розмірі 121110 грн. відповідно до квитанції № 16 від 01.09.2016 року.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна про визнання договору удаваним правочином та переведення прав - задовольнити частково.

Визнати договір дарування 1/2 частки житлового будинку укладеного 16 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі під № 5772, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталією Миколаївною, відповідно до якого ОСОБА_3 передав безоплатно у власність (подарував), а ОСОБА_4 прийняла у власність дарунок 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га., код ділянки НОМЕР_1 удаваним правочином.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повернути ОСОБА_2 з депозитного рахунку Голосіївського районного суду м. Києва внесені нею грошові кошти у розмірі 121110 грн. відповідно до квитанції № 16 від 01.09.2016 року

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя