Справа №463/1467/13-ц
Провадження №6/463/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.10.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

18 жовтня 2013 року Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у вищезгаданій справі, яким позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договірним зобовязанням в розмірі 320 660,18 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 25 116,05 доларів США, що еквівалентно 200 752,59 грн., сума заборгованості по нарахованих процентах 1 662,94 доларів США, що еквівалентно 13 291,88 грн., сума заборгованості по нарахованій комісії 537, 32 грн., пеня за простроченими кредитними коштами 106 078,39 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договірним зобовязанням в розмірі 320 660,18 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 25 116,05 доларів США, що еквівалентно 200 752,59 грн., сума заборгованості по нарахованих процентах 1 662,94 доларів США, що еквівалентно 13 291,88 грн., сума заборгованості по нарахованій комісії 537, 32 грн., пеня за простроченими кредитними коштами 106 078,39 грн. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.02.2014р. апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилено, вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.07.2015р. апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 також відхилено, рішення залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання вказаного судового рішення, мотивуючи тим, що сума, яка підлягає до стягнення є доволі значною. Він є інвалідом 2-ї групи, пенсіонером за віком та на фоні стрімких інфляційних процесів не має можливості одразу погасити суму заборгованості. На даний час заборгованість є частково погашена в сумі близько 4000 доларів США. Очікує на допомогу від близьких, які проживають за кордоном та на протязі 8 місяців зможе погасити борг, з приводу чого і просить надати відстрочку на такий трок, а саме до 01.11.2015р.

В судове засідання учасники процесу не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши заяву та подані документи, суд приходить до висновку, що заява відповідача до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду відкрито 11.02.2015р. (а.с.110).

Виходячи з мотивів поданої заяви, обставини на які посилається заявник не можуть вважатись винятковими, які б в силу вимог ст. 373 ЦПК України давали правові підстави для відстрочки виконання рішення суду. За змістом цієї норми, винятковими є лише ті обставини, які унеможливлюють з поважних причин виконання рішення суду боржником.

Враховуючи, що після подання заяви про відстрочку, судове рішення двічі оскаржувалось відповідачами, з приводу чого справа двічі направлялась до Апеляційного суду Львівської області, що унеможливлювало його примусове виконання, а на момент розгляду вказаної заяви минув строк, що є більшим від того, на який заявник просив відстрочити примусове виконання, вважаю, що підстав для задоволення такої заяви немає.

З огляду на викладене, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.10.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.