Справа № 149/2102/16-ц
Провадження №2/149/857/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2016 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клімика К. О.

при секретарі Гавлович Л. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її прабаба - ОСОБА_2, у володіння якої за життя було домоволодіння за АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_2 зазначеним будинком користувалася її онука, мати позивача ОСОБА_3. Сама позивач проживає у зазначеному будинку з моменту свого народження, тобто з 1969 року та до теперішнього часу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, а позивач з моменту її смерті добросовісно користується зазначеним житловим будинком та проживає у ньому разом із сім'єю.

Однак за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося.

За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13 серпня 1985 року, яке було видано взамін свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння НОМЕР_2 від 04 вересня 1961 року, ОСОБА_2 належало домоволодіння за АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорта на житловий будинок виданого Хмільницьким відділенням ВООБТІ 28 листопада 2007 року загальна площа будинку становить - 57.7 кв. м, житлова площа 42.1 кв. м., а вартість будинку визначена у 42488 гривень. Власником будинковолодіння зазначено ОСОБА_2

В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно довідки №07-23/2308 від 28.12.2015р. ОСОБА_1 дійсно проживала разом з батьками будинку за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок із відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 загальною площею 57,7 кв. м, житловою площею 42,1 кв. м. зазначений під літерою «А» з сіньми «а» та огорожею № 1, який належав ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Клімик К. О.