Справа № 544/761/16-ц
пров. № 2/544/367/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 серпня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.

за участі секретаря Тютюнник А.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками квартири № 37 по вул. Європейська (до перейменування Червоноармійська), 44 А у м. Пирятині Полтавської області.

З 2005 року у вказаній квартирі за згоди позивачів тимчасово був зареєстрований знайомий ОСОБА_2 ОСОБА_3, який у вказаній квартирі не проживає.

Відповідач не належать до членів сім'ї позивачів, у квартирі позивачів не проживає та не з'являється, проте з реєстраційного обліку в квартирі не знявся. Відповідач виїхав до іншого місця постійного проживання, теперішня адреса його проживання позивачам невідома.

Реєстрація відповідача у належній позивачам квартирі порушує їх права на володіння та користування власністю.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 37 по вул. Європейська, 44 А у м. Пирятині Полтавської області.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками квартири № 37 по вул. Європейська (до перейменування Червоноармійська), 44А у м. Пирятині Полтавської області на підставі свідоцтва на право власності на житло, видане органом приватизації при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради Полтавської області від 28.12.1998 (а.с.8).

Судом встановлено, що позивачі проживають та зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.4,5,13).

За вказаною адресою зі згоди позивачів була тимчасово зареєстрована особа, яка не є членом родини позивачів.

Відповідач ОСОБА_3 у квартирі позивачів №37 по вул. Європейська (колишня Червоноармійська), 44А у м. Пирятині Полтавської області зареєстрований (а.с.35), але фактично не проживає та ніколи не проживав, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 01.07.2016 (а.с.13) та підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4

Відповідач постійно проживає за іншою адресою, проте не знявся з реєстрації із квартири, належної позивача. Теперішнє місце проживання відповідача позивачам не відоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України, сервітут (право користування чужим майном) припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Судом встановлено, що відповідач у належній позивачам квартирі не проживає та ніколи там не проживав, виїхав на постійне проживання до іншого міста.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно втратив правовий зв'язок із приміщенням. Оскільки відповідач вільно обрав місцем проживання для себе інше житло, де він постійно проживає протягом тривалого часу, підстави для реєстрації його за іншою адресою, а саме у квартирі № 37 по вул. Європейська (до перейменування Червоноармійська), 44А у м. Пирятині Полтавської області, відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає у квартирі, що належить позивачам, а його реєстрація у ньому заважає позивачам у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належному їм будинку, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст. 7 Закону України в ред. ЗУ від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, народження 07.01.1981, який зареєстрований за адресою: вул. Європейська (до перейменування Червоноармійська), 44А, кв. 37 у м. Пирятині Полтавської області, таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий