Справа №473/4081/15-ц 15.03.2016 15.03.2016 15.03.2016
Провадження №22-ц/784/645/16
Суддя по 1 інстанції - Висоцька Г.А.
Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

15 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Тищенко Л.С.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

- представника відповідача - відділу ДВС - Квашенка С.С.,

- представника відповідача - ДП "Інформаційний центр" - Кравченко Н.В.,

- представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

- представника третьої особи - ПП "Воронівка - Агро" - Саркісяна К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 лютого 2016 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Науково -виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», приватне підприємство «Воронівка-Агро», товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс», про визнання недійсними електронних торгів,

та позовом

ОСОБА_6 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання електронних торгів такими, що відбулися,

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів та протоколу проведення цих торгів від 21 вересня 2015 року, за яким він став переможцем.

Позивач вказував, що не вніс в установлений строк грошову суму за придбане майно, оскільки з вини відповідачів не зміг оглянути придбане нерухоме майно - нежитлове приміщення, розташоване по вул. Зарічній, 16 в с. Воронова Вознесенського району Миколаївської області, яке належало на праві власності Науково - виробничому товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер». Наявна інформація про це майно була неповною та недостатньою.

Посилаючись на викладене та порушення його прав при проведенні електронних торгів, позивач також просив зобов'язати Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України призначити повторні торги з продажу вказаного майна та повернути йому гарантійний внесок в сумі 4 446,85 грн.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, яке було предметом торгів, - нежитлове приміщення, розташоване по вул. Зарічній, 16 в с. Воронова Вознесенського району Миколаївської області, належне Науково - виробничому товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер».

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року відкрите провадження і справа призначена до судового розгляду на 10 листопада 2015 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 та відкладено розгляд справи на 1 грудня 2015 року для витребування виконавчого провадження та надання йому часу для підготовки уточнених позовних вимог (а.с. 49-51).

1 грудня 2015 року позивач ОСОБА_2 та його представник до суду не з'явилися, як і в наступні судові засідання, уточнених позовних вимог суду не надали.

Ухвалою того ж суду від 1 грудня 2015 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі залучені: ОСОБА_6, Науково -виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», приватне підприємство «Воронівка-Агро», товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс», а розгляд справи відкладено на 18 грудня 2015 року (а.с. 83).

Ухвалою того ж суду від 18 грудня 2015 року прийнята до сумісного розгляду позовна заява ОСОБА_6, як третьої особи із самостійними позовними вимогами, пред'явлена до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання електронних торгів такими, що відбулися, а розгляд справи відкладено на 14 січня 2016 року (а.с.114).

Ухвалою того ж суду від 14 січня 2016 року розгляд справи відкладено на 4 лютого 2016 року, а позивач ОСОБА_2 повідомлений, що у разі його відсутності його позовна заява підлягає залишенню без розгляду (а.с. 129, 131).

Проте, 3 лютого 2016 року ОСОБА_2 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 4 лютого 2016 року (а.с. 139).

Ухвалою того ж суду від 4 лютого 2016 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без розгляду. Скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року.

Ухвалою того ж суду від 4 лютого 2016 року задоволена заява ОСОБА_6 та залишена без розгляду і його позовна заява.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду про залишення його позовної заяви без розгляду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом вимог ч.3 ст. 169 та п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Із матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів та протоколу проведення цих торгів від 21 вересня 2015 року, за яким він став переможцем, призначення повторних електронних торгів та повернення йому гарантійного внеску в сумі 4 446,85 грн.

Слухання справи судом першої інстанції проводилося неодноразово, а саме: 10 листопада 2015 року, 1 та 18 грудня 2015 року, 14 січня 2016 року, 4 лютого 2016 року (всього проведено 5 судових засідань). Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі, й за клопотанням ОСОБА_2, який жодного разу не прибув у судові засідання.

Зокрема, 14 січня та 4 лютого 2016 року позивач (двічі поспіль), будучи належно повідомлений про час та місце слухання справи, в судові засідання не з'явився, заяву про розгляд справи у його відсутності не подавав (а.с.118,122,129,131).

Так, 14 січня 2016 року в судовому засіданні судом задоволено клопотання ОСОБА_2 від 13 січня 2016 року (а.с. 124) про відкладення розгляду справи, яку відкладено розглядом на 4 лютого 2016 року.

3 лютого 2016 року, напередодні судового засідання, призначеного на 4 лютого 2016 року, до суду знову надійшла заява позивача про чергове відкладення розгляду справи з підстав службового відрядження (а.с. 139).

За такого, районний суд правомірно, у відповідності до вимог ч.3 ст. 169 та п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи, ухвалою від 4 лютого 2016 року, залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зобов'язаний був 4 лютого 2016 року задовольнити його чергову заяву про відкладення розгляду справи через неможливість бути присутнім з поважної причини, є необґрунтованими, оскільки пов'язані з невірним тлумаченням чинного процесуального законодавства, яким не передбачено повторне відкладення розгляду справи навіть за наявності у сторін поважних причин для цього.

До того ж, поведінка позивача свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи викладене та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з такою заявою.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: