6/225/78/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження по цивільній справі № 2/262/337/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом позики,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. До заяви додано копію рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 29.03.2013 року. Заявник у своїй заяві зазначив, що немає належним чином засвідчених копій цих судових рішень. У зв'язку з цим ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25.08.2016 року було призначено справу до слухання в частині вирішення судом питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження в цивільній справі № 2/262/337/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом позики.

Заявник в судове засідання не зявився, подавши заяву з проханням справу розглянути без його участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Як встановлено судом, в провадженні Пролетарського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа № 2/262/337/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом позики.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 29.03.2013 року було задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позик в сумі 145 804 (сто сорок пять тисяч вісімсот чотири) грн 20 коп. та судовий збір в сумі 1 458 (одна тисяча чотириста пятдесят вісім) грн. 05 коп., а всього 147 262 (сто сорок сім тисяч двісті шістдесят дві) грн. 25 коп.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 29.03.2013 року Інших документів, які містилися в матеріалах справи сторони суду не надали.

В той же час суд вважає, що для розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту вищезазначеного рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 29.03.2013 року.

На підставі тексту рішення суду, яке знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд вважає установленим зміст цього рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 10, 60, 212, 215, 402, 404, 407, 408 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Частково відновити втрачене провадження по цивільній справі № 2/262/337/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом позики, закінченій 13.05.2013 року.

Відновити рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 29.03.2013 року наступного змісту: « Справа № 2/262/337/2013

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2013 року Пролетарський районний суд міста Донецька в складі:

головуючого судді - Любенок Л.Д.

при секретарі - Міненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 7 березня 2007 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким він надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8 500 грн зі сплатою 5% в місяць, а останній зобовязувався сплачувати заборгованість не менше 10% в місяць. Крім того, 17 липня 2007 року ОСОБА_2 знову отримав від ОСОБА_1 34 300 грн, які зобовязувався повернути за першою вимогою. 11 червня 2011 року ОСОБА_2 видав позивачу розписку про зобовязання сплатити протягом року 100 000 грн відсотків за позикою. Свої зобовязання ОСОБА_2 не виконав, у звязку із чим ОСОБА_1 листом від 27 лютого 2012 року звернувся до нього із вимогою повернути гроші. Однак відповідач не вжив жодних заходів по сплаті заборгованості.

Просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 142 800 грн, проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 2 145 грн 86 коп. та три відсотки річних від простроченої суми - 858 грн 34 коп., а всього 145 804 грн 20 коп, а також судовий збір в сумі 1 458 грн 05 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як визначено положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 7 травня 2007 року відповідач ОСОБА_2 за розпискою отримав від позивача 8 500 грн зі сплатою 5% в місяць (а. с. 7).

Також як встановлено судом, 17 липня 2007 відповідач за розпискою отримав від позивача 34 300 грн., які зобов'язався повернути за першою вимогою (а. с. 6). Крім того, ОСОБА_2 11 червня 2011 року написав розписку про зобовязання виплати відсотки в сумі 100 000 грн (а. с. 5).

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду для огляду оригінали трьох розписок, що свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як убачається з матеріалів справи строк повернення позики у розписці від 7 березня 2007 року не визначений, за розпискою від 17 липня 2007 року визначений строк моментом предявлення вимоги, а в розписці від 11 червня 2011 року один рік. Листом від 27 лютого 2012 року ОСОБА_1 предявив вимогу до ОСОБА_2 про повернення грошей за договорами позики. У визначений законом місячний строк з часу предявлення вимоги відповідач зобовязання не виконав.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом, відповідачем не було виконано умов договору позики, а тому позивач має право вимагати у відповідача стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов'язань у відповідності до ст. 625 ЦК, від простроченої суми 42 800 грн., що становить 858 грн 34 коп.

Також суд вважає, що на користь позивача із відповідача повинно бути стягнуто відсотки від простроченої суми 42 800 грн, розмір яких визначається на рівні облікової ставки НБУ в сумі 2 145 грн 86 коп.

На підставі зібраних по справі матеріалів суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 458 грн 05 коп.

З огляду на вищенаведене, відповідно до статтями 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та, керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позик в сумі 145 804 (сто сорок пять тисяч вісімсот чотири) грн 20 коп. та судовий збір в сумі 1 458 (одна тисяча чотириста пятдесят вісім) грн 05 коп., а всього 147 262 (сто сорок сім тисяч двісті шістдесят дві) грн 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Пролетарський районний суд міста Донецька шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д. Любенок»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: