Ухвала

іменем україни

16 березня 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал», Філія товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал», про усунення перешкод у користуванні мережею водопостачання, стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні мережею водовідводу та водопостачання належних їм будинків, яка знаходиться у спільному їх користуванні та про стягнення майнової й моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що він отримав проект водопостачання та встановлення водомірного вузлу для влаштування окремого колодязя водопостачання та водомірних приладів від міського водопроводу, який проходить вздовж АДРЕСА_1.

Однак, відповідачі чинять йому перешкоди шляхом встановлення огорожі на частині дворуспільного користування, де знаходиться колодязь дворового водопостачання, від якого здійснювалося водопостачання до належного йому будинку.

Оскільки в добровільному порядку вирішити спір неможливо, позивач просив усунути перешкоди в забезпеченні водопостачання водовідводу до будинку шляхом надання дозволу на проведення робіт, не перешкоджати в проведенні робіт по проведенню мереж водопостачання з приєднанням до загально - дворової каналізації та водопостачання, та стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 25 000 грн та майнову шкоду - 5 253 грн 30 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов частково задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_4 у виконанні ним робіт по проведенню мережі водопостачання від міського водопроводу, який проходить вздовж АДРЕСА_1 до будинку НОМЕР_1 через двір спільного користування цього будинку згідно проекту водопостачання від 13 липня 2014 року.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Судами встановлено, що раніше ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності належало 11/100 часток домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що в цілому складалося з двох будинків літ. «А», «Л», дачного будинку літ. «М», сараїв літ. «О», «З», гаражу літ. «И», літніх кухонь літ. «Н», «Ж», вбиральні літ. «К», альтанки літ. «П».

У грудні 2012 року він отримав свідоцтво про право власності на будинок літ. «М», літніх кухонь літ. «Н», літ. «Ж.», сараю літ. «З», гаражу літ. «И», бесідки літ. «П» по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 2011 року належить квартира НОМЕР_3 у будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 належить частка будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

В загальному користуванні знаходиться двір спільного користування, де ірозташована система водопроводу та водопостачання належних їм будинків.

За правилами ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні спільним колодязем, через що останній вжив заходів щодо від'єднання від колодязя дворового водопостачання з метою влаштування окремого колодязя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

О.В.Попович