Справа №486/1870/15-ц 12.09.2016 12.09.2016 12.09.2016
Справа № 486/1870/15-ц Головуючий у 1 інстанції Волкова О.І.
Провадження №22-ц/784/2104/16 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі:

відповідача ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

12 жовтня 2015 року ОСОБА_4 предявив до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

На підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки Мирослави, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2011 року і до її повноліття.

Рішенням того ж суду від 28 серпня 2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2014 року і до повноліття дитини.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від доходу щомісячно, починаючи з 28 липня 2015 року і по 12 лютого 2016 року.

Посилаючись на те, що після указаного рішення апеляційного суду Миколаївської області загальний розмір стягнутих аліментів становить 62,5% від його заробітку, що за законом є неприпустимим, і, крім того, ставить його самого та його нову сімю в дуже скрутне матеріальне становище, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки та сина за судовими рішенням від 01 грудня 2011 року та 28 серпня 2014 року з 1/4 частки до 1/6 частки від його заробітку по кожному з рішень.

В подальшому позивач додав ще одну підставу своїм вимогам, і, крім перевищення максимально допустимого за законом розміру відрахування із доходу, назвав ще й зміну сімейного та матеріального стану, викликану його одруженням 06 серпня 2015 року з ОСОБА_7, яка є інвалідом та має неповнолітню дитину, утримання яких теж лягло на нього.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь ОСОБА_5 на утримання доньки Мирослави, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку з цим було відізвано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 на користь відповідачок аліментів, виданих на підставі раніше ухвалених рішень міського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення міським судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються на її користь на утримання дитини скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні цієї частини вимог відмовити.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення районного суду в оскарженій частині скасувати, оскільки воно ухвалене з порушенням норм матеріального права, і в ній ухвалити нове рішення про відмову у вимозі про зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання сина ОСОБА_6.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_4 щодо зменшення розміру аліментів на сина, суд першої інстанції виходив із того, що загальний розмір аліментів, які сплачує позивач на утримання двох неповнолітніх дітей та колишню дружину, перевищує 50% його заробітної плати, а це порушує положення чинного законодавства щодо максимально можливого розміру відрахувань із зарплати платника, що вже саме по собі є підставною для зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки, які стягуються з платника на кожну дитину.

Крім того, як на думку суду, до такого ж наслідку, приводить і одруження позивача, оскільки в нього виникає необхідність нести додаткові витрати на утримання нової сімї, в якій один з членів є інвалідом, а другий неповнолітньою дитиною.

Проте з такими висновками міського суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 180-182, 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

У разі відсутності такої домовленості, спір щодо участі батьків в утриманні дітей вирішується судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не є сталим і його може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З буквального тлумачення названої частини статті СК України вбачається, що для зменшення раніше визначеного розміру аліментів з підстави зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача достатньо, щоб такі зміни мали місце. Наслідки таких змін можуть слугувати лише межі втручання суду у раніше визначений розмір аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, за позовом платника аліментів можливе лише за умови доведеності зміни обставин, визначених ст. 192 СК України, у тому числі і погіршення майнового стану платника аліментів, які мали місце після прийняття рішення про стягнення аліментів, а не у зв'язку з прийняттям такого рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із двох передбачених ст. 192 СК України підстав:

-перша з яких, що загальний розмір аліментів, які сплачує позивач на користь двох неповнолітніх дітей та колишньої дружини, перевищує 50% його заробітної плати, що заборонено чинним законодавством;

-друга ж, стосується зміни його сімейного стану та майнового становища, оскільки у зв'язку з одруженням, він повинен нести витрати ще й на утримання нової сім де є дружина-інвалід та її неповнолітня дитина.

Як на думку суду все це дає йому право та підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на обох дітей з 1/4 до 1/6 часток від усіх видів заробітку.

Проте такі висновки суду 1 інстанції є помилковими, оскільки прийняття рішення про стягнення аліментів саме по собі не може розглядатись як обставина, що свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, як не є беззастережною підставою і факт одруження платника. Названа останньою обставина може тягнути як збільшення фінансового навантаження на того, так і зменшення, бо другий із подружжя може мати значні доходи, майно, грошові внески, тощо. Тому, зменшуючи розмір аліментів з підстави погіршення майнового стану платника, у звязку із зміною сімейного стану, суд зобовязаний встановити, чим підтверджується така зміна майнового стану позивача у порівнянні з часом визначення розміру аліментів, а також чим підтверджується погіршення майнового стану у зв'язку з укладенням шлюбу 06 серпня 2015 року, оскільки сам по собі факт укладення шлюбу не є тією обставиною, як призводить до погіршення матеріального становища одного з подружжя.

Судом такого не встановлено.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що заробітна плата позивача до червня 2015 року становила близько 4 822 гривень, а з червеня і по жовтень 2015 року становить 6 398 гривень.

Крім того, відповідно до рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року аліментні зобовязання ОСОБА_2 перед ОСОБА_2 мали тривати з 28 липня 2015 року і по 12 лютого 2016 року.

За такого, з названої підстави аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина не могли бути зменшені.

Далі, як на підставу для зменшення розміру аліментів суд першої інстанції послався на ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка не підлягає застосуванню як при визначенні розміру аліментів, так і при вирішенні питання про наявність підстав для його зміни, оскільки вказана норма визначає можливий максимальний розмір відрахувань із заробітної плати при виконанні декількох виконавчих листів і ніяким чином не впливає на визначення розміру аліментів на утримання кожної конкретної дитини.

Проте і за нею назване вище зменшення не могло бути проведено.

Оскільки міський суд був іншої думки і таке зменшення провів, то допущену ним помилку слід виправити рішенням апеляційної інстанції.

Одночасно, слід скасувати і висновок суду про відкликання з відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, виданий Южноукраїнским міським судом Миколаївської області за справою № 486/1420/14-ц від 28 серпня 2014 року, оскільки він був зроблений за помилковим висновком про зменшення розміру аліментів.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року в частині позовних вимог до ОСОБА_5 апеляційною інстанцією не переглядалося, оскільки знаходиться за межами даної апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1 120 гривень 56 копійок на відшкодування судового збору, сплаченого нею в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року в оскарженій частині скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягуваних з нього за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 серпня 2014 року на її користь на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2014 року і до повноліття дитини.

Скасувати висновок суду про відкликання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, 12 лютого ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, виданий Южноукраїнским міським судом Миколаївської області за справою № 486/1420/14-ц від 28 серпня 2014 року.

Відкликати з відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 120 гривень 56 копійок на відшкодування судового збору, сплаченого нею в апеляційній та касаційній інстанціях.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий Лисенко П.П.

Судді: Галущенко О.І.

ОСОБА_8