Провадження № 2/522/7551/16
У Х В А Л А

12 вересня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, Українського центру оцінювання якості освіти про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

06.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Одеського національного медичного університету, Українського центру оцінювання якості освіти, в якому просить: скасувати наказ Одеського національного медичного університету від 22.08.2016 року №899-с про відрахування з університету студентки ОСОБА_1 стоматологічного факультету контрактної форми навчання спеціальності «Стоматологія»; про зобовязання Одеського національного медичного університету поновити студентку ОСОБА_1 на навчанні відповідно контракту №567 про підготовку фахівця від 15 липня 2014 року.

Одночасно представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову шляхом заборони Одеському національному медичному університету виконання наказу ОНМУ про відрахування студентки ІНФОРМАЦІЯ_1, до прийняття рішення по справі, та допустити до навчання ОСОБА_1 відповідно до контракту №567 про підготовку фахівця від 15.07.2014 року.

Мотивуючи цю заяву представник позивача зазначає, що враховуючи довготривалість розгляду справи, безповоротність прийнятих заходів відповідача у разі введення в дію оскаржуваного наказу, початок учбового року та ймовірної втрати надважливих знань в медичній галузі, наявність всіх підстав для скасування наказу, та неможливістю відновлення порушеного права ОСОБА_1 іншим чином, у звязку з чим просить задовольнити цю заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи питання можливості забезпечення даного виду позову, суд вважає, що у обранні такого виду забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, забезпечення позову в той спосіб, на якому наполягає заявник, по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, що до розгляду справи по суті є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути витребуваний лише при вирішенні позову по суті.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в заяві про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, Українського центру оцінювання якості освіти про скасування наказу - відмовити.

Суддя Н.А. Ільченко

12.09.2016