Справа № 2-520/11 Головуючий у І інстанції Маценко Н.П.
Провадження № 22-ц/780/5135/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 14.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря : Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» про стягнення грошових коштів,

у с т а н о в и л а:

В грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Північзахідтрансбуд» про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 10 квітня 2008 року у розмірі 2 000 000 грн. та за договорами комісії від 17 червня, 3 грудня та 5 грудня 2008 року у розмірі 1 500 000 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2011 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами, та закрито провадження у справі.

За умовами мирової угоди ТОВ «Північзахідтрансбуд» визнали позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 3 500 000 грн.; підтвердили факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 3 500 000 грн. та в рахунок погашення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 10 квітня 2008 року у розмірі 2 000 000 грн. та за договорами комісії від 17 червня, 3 грудня та 5 грудня 2008 року у розмірі 1 500 000 грн. передають позивачу обєкт незавершеного будівництва, а саме: багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, готовністю 6 (шість) %, який знаходиться по вул. Черняховського, б/н у м. Бровари Київської області та розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,9315 га.

ОСОБА_3 прийняв дану нерухомість та в рахунок погашення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 10 квітня 2008 року у розмірі 2 000 000 грн. та за договорами комісії від 17 червня, 3 грудня та 5 грудня 2008 року у розмірі 1 500 000 грн. за ним визнано право власності на обєкт незавершеного будівництва, а саме: багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, готовністю 6 (шість) %, який знаходиться по вул. Черняховського, б/н у м. Бровари Київської області та розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,9315 га., з кінцевою вартістю 3 499 407,00 грн.

Сторони визнали, що після укладення мирової угоди та визнання її судом вони не матимуть жодних претензій одна до одної щодо стягнення грошових коштів та їх повернення. Також підтвердили, що умови примирення є взаємовигідними для сторін, а умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують будь-яких прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2, як особа права якої порушено умовами затвердженої мирової угоди, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції зазначив, що відповідач визнає вимоги позивача про стягнення заборгованості за договорами поворотної фінансової допомоги та комісії, сторони прийшли до врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, а тому на підставі ст. 175 ЦПК України визнав мирову угоду та закрив провадження у справі.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Судом установлено, що 10 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Північзахідтрансбуд» укладено договір поворотної фінансової допомоги, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в розмірі 2 000 000 грн., а відповідач зобовязався повернути таку ж суму грошей до 1 вересня 2010 року.

17 червня, 3 грудня та 5 грудня 2008 року між сторонами було укладено договори комісії, за умовами яких відповідач зобовязався, за зазначену в цьому договорі винагороду, укласти в строк до 1 липня 2010 року від свого імені за дорученням та за рахунок коштів позивача угоду, спрямовану на придбання нежитлових приміщень № № 10, 15,16 цокольного поверху житлового будинку по вул. Черняховського, 21-б у м. Бровари Київської області площею 50 кв.м кожне на загальну суму 1 500 000 грн.

Сторони прийшли до врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, яка була визнана судом.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Визнаючи відповідно до умов мирової угоди за ОСОБА_3 право власності на обєкт незавершеного будівництва, який не є предметом спору, суд детально не зясував, чи відповідає зазначена мирова угода вимогам закону, зокрема положенням ст. 175 ЦПК України, чи стосується вона прав та обов'язків сторін, що випливають з договорів поворотної фінансової допомоги та комісії і самого предмета позову, чи повязані її умови зі спірними правовідносинами, чи законно відповідач, в розумінні положень ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, укладаючи мирову угоду щодо нерухомого майна шляхом передаючи його у власність позивача, виконав взяті на себе зобовязання по поверненню заборгованості та чи є вона співмірною із сумою заборгованості за договорами поворотної фінансової допомоги та комісії.

Крім того, судом не зясовано, що саме перешкоджало сторонам вирішити питання про відчуження зазначеного в мировій угоді нерухомого майна шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цього майна, який би відповідав вимогам ст. ст. 655, 656, 657 ЦК України та був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Не зясовано судом першої інстанції й питання про те, чи не порушує укладення цієї угоди прав та обовязків інших осіб з огляду на встановленні у рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2015 року правовідносини ТОВ «Північзахідтрансбуд» з іншими фізичними особами, які мають відповідну частку у переданому у власність ОСОБА_3 обєкті незавершеного будівництва.

При цьому також слід виходити з положень про право сторони щодо звернення до суду лише у звязку з порушенням її права та про право іншої сторони на визнання заявлених вимог, а як наслідок ухвалення рішення про задоволення позову в порядку ст. 174 ЦПК України.

Зазначене вище свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого затвердження між сторонами мирової угоди, умови якої не узгоджуються із законом та порушують права інших осіб, зокрема ОСОБА_2

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з підстав, передбачених ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2011 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

ОСОБА_4