Справа № 152/1233/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 вересня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

представника відповідача - Шмигельського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на спадкування земельного паю при спадкуванні за законом,

у с т а н о в и в:

У серпні 2016 року до суду звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на спадкування земельного паю при спадкуванні за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області померла її мати - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся позивача по материній лінії - ОСОБА_4.

Після смерті бабусі залишилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай).

Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, оскільки є онукою спадкодавця і на час відкриття спадщини, дочка спадкодавця та відповідно мати позивача вже померла.

Бажаючи оформити спадщину після смерті бабусі, позивач звернулась до нотаріуса, проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки сертифікат втрачений.

З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року бабусі - ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), розташовану на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,09 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката Серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 9 липня 1997 року № 160, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 9 жовтня 1997 року за № НОМЕР_2.

Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, у які просила справу розглянути за її відсутності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, Лозівський сільський голова Гринчак О.С. подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, заперечень щодо позовних вимог не має.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 (а.с.13).

Позивач є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 (а.с. 7).

Позивач є онукою ОСОБА_4 по лінії матері, що вбачається з рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 січня 2015 року у справі №152/17/15-ц, що набрало законної сили 9 лютого 2015 року (а.с. 8, 9).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,09 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із листа Відділу Дергеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області від 1 серпня 2016 року № С-236/0-238/6-16, згідно із яким ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1, виданий на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 9 липня 1997 року № 160, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 9 жовтня 1997 року за № НОМЕР_2 (а.с. 10).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 18 липня 2016 року № 1041, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року бабусі ОСОБА_4, вступивши у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини у фактичне управління та управління майном померлої, розпорядилась земельним та майновим паями (а.с. 12).

Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2014 року № 2595/02-31 вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с. 11).

1 серпня 2014 року у газеті «Шаргородщина» було опубліковано оголошення про втрату сертифіката Серія НОМЕР_1 (а.с. 28).

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України).

Так, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 указано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання її права отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,09 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року бабусі - ОСОБА_4, яке належало останній на підставі сертифіката, який було втрачено.

Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року бабусі - ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), розташовану на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,09 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката Серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 9 липня 1997 року № 160, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 9 жовтня 1997 року за № НОМЕР_2.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий