Справа № 187/1639/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2016 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

03.12.2015 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначив, що з 04.07.2014 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, від якого вони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося через непорозуміння та докори про матеріальну незабезпеченість. Дружина звинувачувала чоловіка у неналежному матеріальному утриманні родини, при цьому сама, не докладала жодних зусиль для створення сімейного затишку та збереження родини. Таке, постійне, незадоволення призводить позивача до пригніченості та втрати самоповаги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, через втрату любові та взаємоповаги в родині, адже результатом таких відносин стало те, що з серпня 2015 сімейні стосунки між ОСОБА_4, фактично, припинено.

Позивач зауважив, що майновий спір між ним та дружиною - відсутній.

ОСОБА_4 просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 04.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 69.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.23).

У судове засідання, 23.12.2015, сторони надали заяви про надання їм часу для примирення, строком в один місяць.

Ухвалою суду від 23.12.2015 ОСОБА_2 було надано час для примирення, строком в 1 місяць.

Ухвалою суду від 15.02.2016, провадження по справі було відновлено та призначено до розгляду.

За наданий судом час, для примирення, сторони не дійшли згоди, отже примирення між подружжям не відбулося.

26.02.2016 від відповідача ОСОБА_2, до суду, надійшла заява, у якій вона визнала позовні вимоги чоловіка, також, після розірвання шлюбу, просила залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_4 (а.с.29).

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено наступні факти та, відповідні їм, правовідносини:

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 279201, відповідний актовий запис № 69 від 04 липня 2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 про що долучено копію свідоцтва про народження серії І-КИ № 505252, від 22.10.2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6).

Судом встановлено, що шлюб, на час розгляду справи, фактично, перестав існувати. За час, наданий суддею на примирення, сторони не дійшли згоди щодо своїх взаємних претензій одне до одного, отже не примирились. Головною причиною розпаду сім'ї - є втрата почуття любові та поваги одне до одного, постійні докори про матеріальну незабезпеченість родини. ОСОБА_4 проживають окремо, не мають спільного побуту, а також, взаємних прав та обовязків.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею чоловіка, ОСОБА_1, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи, примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 необхідно розірвати.

Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог, щодо стягнення його з відповідача, не заявляв, у звязку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем

Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідач виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Підберезня».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 105, 112, 235 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Віталієвною, зареєстрований 04 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, з відповідним актовим записом № 69 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити шлюбне «Підберезня».

Судові витрати позивачем сплачені в повному обсязі та розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення.

Суддя О.А. Караул