Справа № 368/1612/16-ц
провадження № 2/368/790/16
Рішення

Іменем України

"16" грудня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Ставівської сільської ради Кагарлицького району, третя особа: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

встановив:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Червоний Жовтень" розміром 2,85 умовних кадастрових гектарів, розташованого за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, Ставівська сільська рада, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, виданого Кагарлицькою РДА на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що видаються Кагарлицькою райдержадміністрацією 20.08.1996 року за № 463, посилаючись на те, що 27.10.2003 року помер гр. ОСОБА_3, з яким позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, проте проживала разом та вела спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_3 його син, маючи намір оформити спадщину після смерті батька звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в результаті чого судом було встановлено факт, що ОСОБА_3 є рідним батьком її сина - ОСОБА_2.

Спадщина, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 складалась із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849 площею 2,85 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідності до п. 17 перехідних положень Земельного кодексу України сертифікат на право на земельну частку (пай) вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства.

17.07.2011 року ОСОБА_2 помер. В зв'язку із скрутним фінансовим становищем ОСОБА_2 не зміг документально оформити прийняття спадщини, більш того, оскільки батьком свого часу було передано йому оригінал сертифікату, після його смерті матері не вдалось віднайти сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849 площею 2,85 в умовних кадастрових гектарах, розташований за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, Ставівська сільська рада, виданий на ім'я його батька - ОСОБА_3

Вже після смерті сина - ОСОБА_2 вона звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, яким було відкрито спадкову справу.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку приватний нотаріус ОСОБА_4 попросив її (спадкоємця) надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, яка належала ОСОБА_3

Однак, спадкоємець не змогла надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, в зв'язку з його втратою. Натомість нотаріусу було надано довідку Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі № 31-1000-0.2-1942/2-16 від 25.10.2016 року та додані до неї копії аркушів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що підтверджували факт того, що ОСОБА_3 дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849 площею 2.85 в умовних кадастрових гектарах, розташований за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, Ставівська сільська рада.

Таким чином вона мала право на отримання у спадщину сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, проте в зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу нотаріусом було поінформовано її про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та порекомендовано звернутись до суду.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність" сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 1" Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом , що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Такими документами, також є свідоцтво про право на спадщину та рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом пред'явлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку, спадкування.

Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі № 32-1011-99.3- 2190/2-16 від 05.12.2016 року, вартість земельної частки (паю) за даними технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Ставівської сільської ради з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 2016 рік становить 118928,86 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяву, в якій просять суд справу слухати у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в особі Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просять справу слухати без участі представника сільської ради. Погоджуються з позовними вимоги позивача та не заперечують проти їх задоволення.

Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастр у Кагарлицькому районі в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника Управління.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач та його представник, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

27.10.2003 року помер ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849 площею 2,85 в умовних кадастрових гектарах, розташований за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, Ставівська сільська рада.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_3 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

14 лютого 2005 року рішенням Кагарлицького районного суду Київської області було встановлено факт, що ОСОБА_3, який помер 27 жовтня 2003 року є рідним батьком ОСОБА_2.

Тобто, після смерті ОСОБА_3 право прийняти спадщину отримав його син ОСОБА_2.

Оформити спадщину ОСОБА_2 не встиг, оскільки 17.07.2011 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 220932 від 20.07.2011 року.

Вже після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, яким було відкрито спадкову справу.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку приватний нотаріус ОСОБА_4 попросив позивача надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, яка належала ОСОБА_3

Однак, спадкоємець не змогла надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, в зв'язку з його втратою. Натомість нотаріусу було надано довідку Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі № 31-1000-0.2-1942/2-16 від 25.10.2016 року та додані до неї копії аркушів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що підтверджували факт того, що ОСОБА_3 дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849 площею 2.85 в умовних кадастрових гектарах, розташований за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, Ставівська сільська рада.

Таким чином позивач мала право на отримання у спадщину сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 027849, проте в зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу нотаріусом було поінформовано її про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та порекомендовано звернутись до суду.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч. 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність" сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 1" Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом , що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Такими документами, також є свідоцтво про право на спадщину та рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом пред'явлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку, спадкування.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість .

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ставівської сільської ради Кагарлицького району, третя особа: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:310:0002.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко