Справа № 128/3870/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриценко І.Г.

при секретарі: Кіяниця А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області звернулося ПАТ «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_1, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 61198,58 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 07.07.2011 року між ПАТ «Акцент Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №А350CC9G4Y1455, згідно якого відповідач 07.07.2011 року отримала кредит у розмірі 14900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею та банком договір. Відповідач була ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Крім того, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

У звязку з неналежним виконанням відповідачкою ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором, станом на 29.09.2015 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 76828,21 грн. Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.03.2014 року з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто заборгованість по тілу кредиту та відсотках в розмірі 19020,04 грн., яка віднімається позивачем від загальної суми заборгованості. Тому підлягає до стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 57808,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2890,41 грн. штраф (процентна складова), а всього 61198,58 грн.

Представник позивача до судового засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлений позов підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник до судового засідання не зявилися, просили розглянути справу в їх відсутність, проте представник відповідачки ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення (а.с. 45-46). Відповідачка позов не визнає, оскільки стягнуту з неї за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.03.2014 року заборгованість в розмірі 19020,04 грн. сплатила позивачу в жовтні 2014 року повністю, що підтверджується документально. Крім того, банк пропустив строк позовної давності щодо стягнення пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням вказаних заяв представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07.07.2011 року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №А350CC9G4Y1455, згідно умов якого ОСОБА_1 07.07.2011 року отримала кредит у сумі 14900,00 грн. на строк 36 місяців з 07.07.2011 року по 06.07.2014 року включно, на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом та зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії зазначені в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг строки (а.с. 9-16).

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами.

Відповідно до договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, відповідно до Заяви та Умов.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 19.11.2013 року виникла заборгованість в загальній сумі 19020,04 грн.

Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.03.2014 року з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №А350CC9G4Y1455 від 07.07.2011 року, станом на 19.11.2013 року в розмірі 19020,04 грн., яка складається з наступного: 7870,81 грн. - заборгованість за кредитом; 6,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3271,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 7870,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с. 5-6).

На підставі вказаного рішення суду Вінницьким районним судом було видано виконавчий лист №203/6275/13-ц від 25.07.2014 року, який позивач предявив до примусового виконання.

Постановою державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ від 10.10.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №203/6275/13-ц від 25.07.2014 року було закінчено в звязку з тим, що боржником ОСОБА_1 рішення суду виконано в повному обсязі, а саме 09.10.2014 року (а.с. 47-49).

Разом з тим, у даній справі банк предявив позов про стягнення з відповідачки пені та штрафів за весь період прострочення, в тому числі по 07 жовтня 2015 року часу предявлення даного позову, при тому що рішення суду від 27.03.2014 року відповідачкою виконано повністю 09.10.2014 року.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в пять років.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При розгляді даної справи суд приймає до уваги те, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідачки ОСОБА_1

При цьому представник позивача не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідачка, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Крім того, у заяві позичальника від 07.07.2011 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

У звязку із цим такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 07.07.2011 року.

Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені в постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 року (справа № 6-240цс14) та від 11.03.2015 року (справа №6-16цс15), які суд, враховуючи положення ст. 360-7 ЦПК України, бере до уваги.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не є перешкодою для неврахування інтересів відповідача при вирішенні цього спору.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, на підставі проаналізованих у справі доказів та з урахуванням заяв представників сторін, прийшов до висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Понесені позивачем судові витрати по справі стягненню не підлягають, тому їх необхідно залишити за позивачем .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 207, 253, 256-259, 261, 267, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: