Справа № 351/808/16-ц
Номер провадження №2/351/607/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що на праві спільної часткової власності на підставі рішення Снятинського районного суду від 22.12.2010р. його бабі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,належало 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Крім того, їй на праві власності належало три земельні ділянки площами 0,696 га, 0,183 га, 0,071 га, загальною площею 0,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Стецівської сільської ради.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина із вищевказаного нерухомого майна, спадкоємцями якої за законом першої черги стали: син спадкодавиці- відповідач ОСОБА_2 та він- позивач за правом представлення, оскільки його мати, а донька спадкодавиці- ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.. На час смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом з нею, і тому, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач, хоча і був зареєстрований в одному господарстві із спадкодавицею, однак фактично з нею не проживав, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, і тому, вважається таким, що спадщину не прийняв. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, а також наявність того факту, що на час смерті ОСОБА_3 з нею був зареєстрований її син ОСОБА_2, однак з нею разом не проживав- позивачу відмовлено нотаріальною конторою в оформленні спадщини.

Просить визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, а також визнати право власності на земельні ділянки площами 0,696 га, 0,183 га, 0,071 га, загальною площею 0,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Стецівської сільської ради.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та зазначив, що дійсно на час смерті матері ОСОБА_3 з нею не проживав, хоча і був зареєстрований, оскільки постійно проживав та на даний час проживає в Російській Федерації. Спадщину не прийняв та не бажає приймати.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до рішення Снятинського районного суду від 22.12.2010р. позов ОСОБА_3 та позивача задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини спірного житлового будинку, а також, визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2015р. зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1

Із державного акту на право приватної власності на землю від 10.12.2001р. серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,95 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Стецівської сільської ради. Довідкою Стецівської сільської ради від 10.12.2015р. підтверджується факт того, що померлій ОСОБА_3 належав земельний пай розміром 0,951 га згідно державного акту НОМЕР_2 від 10.12.2001р.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до довідки Стецівської сільської ради від 20.04.2015р. вбачається, що ОСОБА_3 належала частина спірного житлового будинку та земельний пай. На час смерті ОСОБА_3 та на даний час в господарстві були та є зареєстровані: син ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1, заповіт від імені померлої не посвідчувався.

Із довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори та витягу із Спадкового реєстру від 17.05.2016р. вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заведена.

17.05.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а на підставі ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Суд не може взяти до уваги визнання відповідачем даного позову, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що на час смерті спадкодавця відповідач проживав разом з ним та був зареєстрований, є зареєстрованим на даний час у господарстві померлої ОСОБА_3. Відповідач вступив в управління спадковим майном, до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини в межах встановленого строку не звертався, а тому, його відмова від отримання спадщини є безпідставною. Також, на думку суду проста письмова форма заяви про відмову від спадщини та визнання позову, без встановлення уповноваженою посадовою особою особи заявника та дійсності його підпису є недопустимим доказом. До того ж, в матеріалах справи відсутній оригінал вказаної заяви, а наявна лише фотокопія.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями спірного майна померлої ОСОБА_3 за законом, вступили в управління спадковим майном, оскільки на час її смерті проживали та/або були зареєстровані разом із нею в спірному господарстві, інших спадкоємців немає, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на половину частки житлового будинку, належного ОСОБА_3 та на 1/2 частину земельної частки (паю), що розташована на території Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,95 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.158 ЗК України, керуючись ст.ст.11, 60, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), що розташована на території Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,95 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.12.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 149, виданого на ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.