Справа№ 336/7582/16-ц
пр. № 2/336/3581/2016
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Артемова Л.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4210, просить також покласти на відповідача судові витрати.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Стаття 3 ЦПК України передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст. 108 - 114 ЦПК України).

Як вказано в п.5 Узагальнення ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», з причини відсутності в чинному ЦПК окремої категорії цивільних справ, такої як оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, та спеціальної норми щодо визначення підсудності справ цієї категорії це питання повинно вирішуватись судами за загальними правилами підсудності на підставі статей 107117 ЦПК України.

Підсудність справ щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса за місцем його виконання визначається згідно з ч. 12 ст. 110 ЦПК України.

Крім того, місце виконання рішення врегульовано нормою ст. 20 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час подання позову) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до постанови державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, винесеної в межах виконавчого провадження ВП №.09.2016 року, копію якої надано в додатках до позовної заяви, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4210, вчиненого 12.08.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2М, за яким боржником є позивач ОСОБА_1, відкрито саме Вознесенівським Відділом ДВС м. Запоріжжя, що не відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Також, слід зазначити, що згідно з п.5 Узагальнення ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначено, стосовно справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні жодних спеціальних норм ані в ЦПК України, ані в Законі № 3425-XII не закріплено.

У звязку з цим мають бути застосовані правила ч. 1 ст. 109 ЦПК України щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи предявляються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Таким чином, застосовуються саме правила загальної територіальної підсудності, оскільки ч. 12 ст. 110 ЦПК України визначено альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Проте, подання такої позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача нотаріуса неможливе, оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави. Отже, суди мають враховувати таке: у випадках оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року, де одним із відповідачів є Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вказана адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6/9, а іншим - ПАТ КБ «Приватбанк», юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, що також не відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

09.12.2016 року одночасно з вказаним позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Вказаною нормою передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову можливе лише на стадії судового розгляду справи.

За змістом п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи повернення позовної заяви позивачу з підстав непідсудності Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, заява про забезпечення позову такж підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 109-110, 121, 153, 208-210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, - повернути заявнику разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору та доданими до неї документами.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 повернути заявнику разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору.

Додатково розяснити позивачу право на звернення із позовною заявою та заявою про забезпечення позову до належного суду.

Надіслати копію ухвали позивачу з документами, що додані до позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена позивачем до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Суддя Л.Г.Артемова