Провадження № 2-о/761/533/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усиновлення повнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано належного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, заявником до заяви приєднано дублікат, а не оригінал квитанцій від 15 грудня 2016 року про сплату судового збору у розмірі 290 грн. 00 коп. та 30 грн. 00 коп., яке за формою не відповідає вищевказаним вимогам, а тому не може бути належним доказом сплати судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Крім того, відповідно до ст. 7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Професійний суддя повинен володіти державною мовою. У межах території, на якій відповідно до умов частини третьої статті 8 цього Закону поширена регіональна мова, держава гарантує можливість здійснювати судове провадження цією регіональною мовою (мовами). Необхідність забезпечення такої гарантії має враховуватися при доборі суддівських кадрів. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат. Слідчі і судові документи складаються державною мовою. Слідчі і судові документи відповідно до встановленого процесуальним законодавством порядку вручаються особам, які беруть участь у справі (обвинуваченому у кримінальній справі), державною мовою, або в перекладі їх рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (ст.. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником додано до заяви документ, який викладений іноземною мовою, без надання офіційного перекладу на українську мову.

Таким чином заявнику необхідно надати оригінал квитанцій про сплату судового збору від 15 грудня 2016 року та надати офіційний переклад на українську мову, документу, який викладений іноземною мовою.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усиновлення повнолітньої дитини - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя