КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/226/16-ц
Провадження №2/319/156/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області

в складі головуючого судді Мальованого В.О.

за участю секретаря Синякової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Куйбишеве цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя особа Куйбишевське районне управління юстиції Запорізької області сектор реєстрації прав на нерухоме майно про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на гараж .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 лютого 2016 року, відповідно до договору купівлі-продажу він придбав у відповідачів в приватну власність гараж, бокс №2 (два) площею 54 кв. м розташований в смт. Куйбишеве по вулиці Леніна, будинок №4 «б», Куйбишевського району, Запорізької області за пятдесят дві тисячі гривень.

Після оплати грошових коштів відповідачі передали йому зазначену будівлю та оригінали документів та зобовязалися в місячний термін прибути до нотаріуса за місцем знаходження майна для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

У вказаний термін вони зявилися до нотаріуса, але останній повідомив , що договір купівлі-продажу гаражу нотаріально посвідчений бути може, бо відсутній кадастровий номер земельної ділянки, на якій розміщений обєкт.

Сторони в досудовому порядку у визначений законом спосіб намагалися отримати кадастровий номер на земельну ділянку для нотаріального посвідчення договору , однак не змогли цього зробити у звязку з відсутністю оновленого плану забудови селища.

Дана обставина порушує права власника гаражу на розпорядження своєю власністю , тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом в якому прохає постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу від 02.02.2016 року укладений між покупцем ОСОБА_1 та продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, площею 54 кв.м., розташований по вул.Центральній 4 "б" бокс №2 в смт.Куйбишеве Запорізької

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомленийналежним чином , у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він позов підтримує та прохає його задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися , про час і місце розгляду повідомлені, у відповідних письмових заявах повідомили судові про те, що позов визнають, зазначені у ньому обставини не оспорють, не заперечують проти його задоволення. Прохали розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи сектору ДРРПНМ Куйбишевського РУЮ в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подали заяву з проханням слухати справу без їх участі на підставі наявних доказів у справі.

Виходячи з наведеного, а також положень ст.ст.158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 22 червня 2006 року є власниками гаражу бокс №2 , розташованого по вул.Леніна 4б , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією технічного паспорту, копією витягу про реєстрацію в Держаному реєстрі правочинів, копією про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-10).

02 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбав у відповідачів гараж, бокс №2 (два) площею 54 кв. м розташований в смт. Куйбишеве по вулиці Леніна, будинок №4 «б», Куйбишевського району, Запорізької області за пятдесят дві тисячі гривень , що підтверджується копією договору (а.с.14).

23 лютого 2016 року сторони звернулися до приватного нотаріуса з питання посвідчення договору купівлі-продажу гаражу. Однак їм було відмовлено з причин того, що договір не містить площі та кадастрового номеру земельної ділянки на якій розташований гараж відповідно до ст.337 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної дідянки , право на яку переходить у звязку з переходом права власності на будівлю є істотними умовами договору , який передбачає набуття права власності на ці обєкти (а.с.11).

З метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку власники гаражу ОСОБА_2, ОСОБА_3 15.02.2016 року звернулись до Куйбишевської селищної ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

16.02.2016 року рішенням сесії № 62 Куйбишевська селищна рада надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0060 га в смт.Куйбишеве по вулиці Центральній (Леніна) 4 «б» бокс №2 (а.с.12).

Замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідній землевпорядній організації відповідачі отримали відмову головного архітектора району в його погодженні , який у відповідному листі повідомив , що станом на сьогодні відсутній оновлений план забудови селища, а на діючому плані 1992 року відсутні відомості про спірний обєкт нерухомості, що не дає можливості погодити проект відводу землі під гаражем. Пояснила, що Куйбишевська селищна рада піднімає питання замовлення оновленого генплану забудови, але терміни його виготовлення до цього часу невідомі (а.с.13).

Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи те, що придбаний позивачем гараж є нерухомим майном, до нього застосовуються положення ст. 657 ЦК України щодо форми договору купівлі - продажу, тобто при укладанні даного договору не може бути застосована проста письмова форма, а обов'язкове нотаріальне посвідчення.

Відповідно до частини 3 статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України.

Сторони виконали всі, передбачені законом, умови договору продавець передав майно у власність покупцеві , а останній прийняв майно і сплатив за нього певну грошову суму.

Сторони вичерпали всі можливості , щодо нотаріального посвідчення договору, однак за умов , що від них не залежать , а саме відсутності оновленого плану забудови селища, який не виготовлений з 1992 року і строк його виготовлення невідомий, що унеможливлює отримання кадастрового номеру на земельну ділянку, і позбавляє можливості нотаріально посвідчити договір.

Дана обставина порушує права власника вільно володіти та розпоряджатися своїм майном і в інший спосіб крім судового позивач не має можливості захистити своє право.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З аналізу вище вказаних норм слідує , що позивач ОСОБА_1 за захистом свого права звернувся до суду у відповідності до вимог закону. Визнання відповідачами позову не суперечить закону не порушує права чи інтереси третіх осіб.

Згідно рішення сесії Куйбишевської селищної ради №43 від 22.10.2015 року вулиця Леніна в смт.Куйбишеве Запорізької області перейменовано у вулицю Центральну, тому в резолютивній частині рішення адресу гаражу необхідно вказати з урахуванням даних змін.

Питання розподілу судових витрат позивачем не підіймалося.

Керуючись ст..ст.220,328,392,640,655,657 ЦК України ст.ст.10,11,60,209-212 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу гаражу площею 54 кв.м., розташований по вул.Центральній 4«б» бокс №2 в смт.Куйбишеве Запорізької області укладений 02 лютого 2016 року між покупцем ОСОБА_1 та продавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж площею 54 кв.м., розташований по вул.Центральній 4«б» бокс №2 в смт.Куйбишеве Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , що брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Суддя: В.О.Мальований