ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Гусинського М.О.,
при секретарі Мірошниченко В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ДП «Артемвугілля», який також був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, без поважних причин у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність відповідач до суду не звертався, у звязку з чим ухвалою суду від 01.03.2016 року суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановивши всі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до переконання про можливість і необхідність часткового задоволення позову з наступного:
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не реже двух разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Судом встановлено, що позивач з 07.09.2009 року знаходився у трудових правовідносинах із шахтою ім. В.І.Леніна, яка входить до складу ДП «Артемвугілля», а 06.04.2015р. був звільнений з СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» за переводом в СП «Шахта ім. А.І.Гаєвого» ДП «Артемвугілля» за ч. 5 ст. 36 КЗпП України і по теперішній час перебуває в трудових стосунках з СП «Шахта ім. А.І.Гаєвого» ДП «Артемвугілля» (а.с.6-9).
Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.
Позивач просить суд стягнути заборгованість із заробітної плати не зі структурного підрозділу ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. В.І.Леніна», а безпосередньо з головного підприємства - ДП «Артемвугілля»; суд відомостями про перереєстрацію СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» із тимчасово захопленої території України не володіє, тому, за умови перебування СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» на тимчасово захопленої території України, відповідальність по боргам із заробітної сплати покладається на головне підприємство - ДП «Артемвугілля».
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного:
Позивач ОСОБА_1 подав позов про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди безпосередньо до Державного підприємства «Артемвугілля», але, згідно записів у трудовій книжці позивача позивач був звільнений за переводом з СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» до СП «Шахта ім. А.І.Гайового» ДП «Артемвугілля» і на час розгляду справи в суді продовжує перебувати в трудових стосунках з ДП «Артемвугілля» у якості працівника СП ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. А.І.Гайового».
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не припинив перебування з відповідачем ДП «Артемвугілля» у трудових стосунках і не є звільненим саме з цього підприємства, тому позовні вимоги в частині стягнення саме з ДП «Артемвугілля» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. стосовно вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 226-229 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди - задовольнити частково.
Позовні вимоги в іншій частині залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто Словянським міськрайонним судом у разі подання заяви про його перегляд у 10-ти денний термін з часу отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Словянського міськрайонного суду М. О. Гусинський