АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/2533/16
Провадження № 22-ц/792/1761/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар Гриньова А.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду позивачка зазначала, що від шлюбу із відповідачем має доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і так як ОСОБА_2 ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 01 серпня 2016 року позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви 22.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Допущено рішення до негайного виконання та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку вказуючи, що судом першої інстанції не враховано, що законом визначено частку, яка підлягає стягненню на утримання двох дітей саме у розмірі 1/3 частини заробітку. Апелянт також зазначає, що враховуючи нестабільність у виплаті заробітної плати учасникам АТО, які на даний час перебувають в зоні АТО, тому і просив суд стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, однак суд цю пропозицію до уваги не прийняв. Тому, ОСОБА_2 просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив і виходив з того, що сторони з 10.04.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. А тому, враховуючи обов»язок батька утримувати неповнолітню дитину, стан здоров»я та матеріальний стан ОСОБА_2 і наявність у останнього на утримання ще однієї дитини суд прийшов до вірного висновку, що із відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви 22.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Положеннями ч.1 ст.183 СК України закріплено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 16.08.2016 року, шлюб, що зареєстрований ВРАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції 10 квітня 2010 року, актовий запис №61 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, що видане ВРАЦС Шепетівського міськрайуправління юстиції 09.10.2010 року батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідки об»єднання ОСББ «Світанок» №137 від 16.06.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 входять до складу сім»ї ОСОБА_4 (а.с.7).

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 31.08.2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.24).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано докази щодо сплати ОСОБА_7 аліментів на утримання сина по рішенню Шепетівського міськрайонного суду від 31.08.2007 року є безпідставними, адже суд при визначенні розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 враховував наявність зазначеного вище рішення та вірно мотивував свої висновки щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання доньки ОСОБА_3. І ці доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права є безпідставними, адже згідно ч.1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. І судом першої інстанції вірно застосовано цю норму матеріального права.

Посилання апелянта на те, що заробітна плата йому виплачується нестабільно, а тому він має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України є недоведеними, адже буд-яких доказів на підтвердження зазначених обставин суду надано не було.

Керуючись ст. ст. 303, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 01 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

___________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цідик А.Ю. Справа № 22ц/792/1761/16

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 50