УХВАЛА

іменем україни

05 вересня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання правовідносин за договором поруки припиненими, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати поруку ОСОБА_2, що виникла з правовідносин до Договору поруки № 04/П-702 від 03.10.2007 року такою, що припинена; судові витрати покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач зазначає, що звернення відповідача до Третейського суду з позовом про стягнення суми заборгованості є порушенням його законних прав та інтересів, що змусило його звернутись до суду з позовом. Однак, будь-яких письмових доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано (зокрема, рішення третейського суду), а також позивачем не зазначено яке саме рішення було прийнято третейським судом, чи оскаржував він його та чи набрало воно законної сили.

Крім того, позивач зазначає, що Договір поруки, Кредитний договір та Договір про надання відновлювальної кредитної лінії не раз були предметом розгляду в Солом?янському районному суді м. Києва. Проте, позивачем не надано суду будь-яких інших рішень, що стосуються предмету даного спору, де були б зазначені результати розгляду та набрання рішеннями законної сили, а також їх оскарження в апеляційному та касаційному порядках.

Надані позивачем, в якості доказів часового проміжку виникнення у відповідача права на пред?явлення вимоги до позивача, розрахунки заборгованості отримані безпосередньо в самого відповідача, датовані травнем 2014 року. Однак, з позовом до суду позивач звернувся в липні 2016 року. Будь-яких інших доказів, які б стосувались цього півторарічного часового проміжку, щодо предмету розгляду, а також кредитного договору, позивачем не надано.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання правовідносин за договором поруки припиненими - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк