АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/359/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Тітов М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненко Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 липня 1994 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні й на даний час навчається на денному відділенні в Київському національному торгівельно-економічному університеті. Відповідач матеріальної допомоги не надає, від виконання батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01 липня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року включно.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач отримує заробітну плату 19 000 грн і на утриманні у нього немає нікого, тому вважає, що відповідач в змозі платити аліменти у розмірі 1/3 частини заробітної плати на утримання свого сина.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явилась.

Заслухавши доповідь судді,пояснення осіб які брали участь у справі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із урахуванням можливості надання відповідачем грошового утримання, з нього необхідно стягувати на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку, щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

На зазначені норми матеріального права суди уваги не звернули, не встановили, який дохід має відповідач, його матеріальне становище, та, відповідно, чи може він надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, та чи потребує остання такої допомоги.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 16 липня 1994 року .

Від шлюбу мають повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денною форми навчання ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами бакалавр червень 2018 року.

Загальна сума доходу позивача на посаді менеджера в ТОВ «Крафт» за період з грудня 2014 року по травень 2015 року складає 10 300 грн

. Загальна сума доходу відповідача на посаді менеджера «ДП «Еккаунтенсі Тьюішн Сентре, Україна» складає 148345,55 грн.

13 вересня 2012 року відповідач та ПАТ «Діамантбанк» уклали договір про іпотечний кредит № 12-09-13- 0073_109/101, за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 442 000 грн, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредитору кредит до 12.09.2022 року. Кредит надано для придбання у власність за договором купівлі-продажу №1184 квартири АДРЕСА_1. Як вбачається з квитанцій щомісяця відповідач сплачує за договором про іпотечний кредит - 6 470 грн.

Крім того, відповідач оплачує комунальні послуги у повному обсязі за квартиру АДРЕСА_1, в які проживають позивач та його син, щомісяця відповідач дає синові 1 500 грн.

Встановивши який дохід має відповідач, його матеріальне становище, та, відповідно, чи може він надавати матеріальну допомогу своєму сину в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, та чи потребує останній такої допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку, щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно є безпідставними, оскільки дані доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції та їм надано належну правову оцінку.

Інших доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга в собі не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді