АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7151/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1562/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника відповідача Мірошник П.П. розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою

Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» про визнання відповіді незаконною, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування завданої моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись в червні 2015 року до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона як член ЖБК звернулася до голови правління з листом, в якому просила надати інформацію про складові плати «Утримання житла», тариф за якою складає 2,87 гривень за 1 кв.м. квартири в місяць. У відповідь на свою заяву позивач отримала лист відповідача, однак запитувана інформація у такому листі була відсутня. За таких обставин, позивач ставила питання про визнання незаконною відповіді відповідача від 27 червня 2014 року № 17. Зобов'язання надіслати на її адресу тлумачення, що входить до складу статті «Утримання житла», загальний тариф за якою складає 2,87 гривень за кв.м. площі квартири, а також стягнути з відповідача на користь позивача 6 166,13 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року рішення суду було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково.

Зобов'язано житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-6», надіслати на адресу ОСОБА_3 відповідь на звернення від 27 травня 2014 року, в якій вказати структуру тарифу по витратам «Утримання житла» та перелік послуг із зазначенням їх вартості, що входять до складу витрат «Утримання житла» по квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто з житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» на користь ОСОБА_3 500 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача просив касувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Позивач не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та членом ЖБК «Суднобудівник-6».

Відповідно до п. 1 статуту ЖБК «Суднобудівник-6» кооператив організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на 252 квартири.

27 травня 2014 року позивач звернулася до кооперативу зі зверненням про надання інформації.

27 червня 2015 року на адресу позивача була направлена відповідь на її звернення.

Задовольняючи частково вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що у відповіді кооперативу, датованої 27 червня 2014 року за № 17, інформація про структуру тарифу по витратам «Утримання житла» та перелік послуг із зазначенням їх вартості, що входять до складу вказаних витрат, відсутня. Замість цього кооператив повідомив ОСОБА_3 про порядок затвердження витрат на утримання будинку. При цьому, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій погоджений розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2009 року за № 979, а не за № 978, яка вказано відповідачем.

А відтак, суд вважав, що запитувана позивачем інформація відповідачем надана не була, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати інформацію, запитувану у зверненні від 27 травня 2014 року, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також судом вказувалось, що відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової ) шкоди. Враховуючи, що протиправні дії відповідача спричинили позивачу моральні страждання, переживання, вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а також з урахування вимог розумності та справедливості суд визначив розмір завданої позивачу моральної шкоди у сумі 500 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання відповіді ЖБК «Суднобудівник-б» від 27 червня 2014 року № 17 незаконною суд виходив з того, що відповідь ЖБК на письмове звернення позивача за своїм змістом не є актом органу державної влади або місцевого самоврядування, а тому не може бути судом визнана незаконною за правилами ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач вказував на те, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги надану ними відповідь на звернення позивача, так як на їх думку вона містила в собі всі необхідні дані по запитуваній інформації.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи, а також відповідачем не надано доказів на їх підтвердження, хоча у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень.

Також в апеляційній скарзі вказувалось на те, що позивачем взагалі не доведений розмір моральної шкоди, яка в неї нібито виникає в кожній новій справі з тих самих підстав не знаходить свого підтвердження доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ставлячи питання про відшкодування моральної шкоди обґрунтовувала свої вимоги з урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживача».

Задовольняючи вимоги позивача в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди суд першої інстанції вказував на те, що відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової ) шкоди.

У той же час, колегія суддів вважає, що судом не було взято до уваги положення п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» за яким споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції ), відповідно до закону.

Доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди з урахуванням зазначених вище положень законодавства, позивачем у ході розгляду справи при вирішенні питання щодо зобов'язання відповідача вчинити дії, надано не було.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з зазначених вище підстав.

У іншій частині заочне рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування згідно доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонськогорайонного суду м. Києва від 22 жовтня 2015року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, постановивши в цій частині нове рішення, за яким :

ОСОБА_3 відмовити у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: