Справа № 350/1798/15-ц
Номер провадження 2/350/135/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулик М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь 4179,02 доларів США, що еквівалентно 98400,93 грн. по курсу НБУ станом на 21 грудня 2015 року-проценти за користування коштами та 171,69 доларів США, що еквівалентно 4038,21 гривень три проценти річних.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь - 4324,28 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу Національного банку України станом на 04 лютого 2016 року становить - 111 126,96 гривень та 289, 69 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу Національного банку України станом на 04 лютого 2016 року становить 7451, 50 гривень та стягнути судові витрати по справі в сумі 1189,45 гривень.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на початку грудня 2012 року вони з відповідачем уклали договір позики, згідно з яким він позичив відповідачу 1000 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути вказані кошти через декілька місяців. 26 грудня 2012 вони з відповідачем уклали ще один договір, згідно з яким він позичив відповідачу 12000 доларів США з умовою повернення їх протягом місяця. 16 лютого 2013 року відповідач повернув 800 доларів США та видав зобов'язальну розписку на повернення 12200 доларів США.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2013 року з відповідача на його користь стягнуто 96000 гривень 16 копійок боргу.

29 квітня 2015 року відповідач сплатив 5 850,00 грн, що в еквіваленті згідно курсу

Національного банку України станом на 29 квітня 2015 року становить 262,77 долари США.

17 липня 2015 року відповідач сплатив 65 863.64 грн., що в еквіваленті згідно курсу Національного банку України станом на 17 липня 2015 року становить 2 995,61 долари США.

28 грудня 2015 року відповідач сплатив 25 244.67 грн., що в еквіваленті згідно курсу Національного банку України станом на 28 грудня 2015 року становить 1 091,07 долари США.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 року з відповідача стягнуто на його користь три проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4023,42 грн. за період з 01 липня 2013 року по 08 червня 2015 року.

Вважає, що з відповідача слід стягнути проценти за користування наданих йому коштами та три проценти річних за не врахований судовим рішенням період, згідно проведеного розрахунку.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить позов задоволити у повному обємі, а справу розглянути у його відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити у повному обємі, а справу розглянути у його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно копії рішення Рожнятівського районного суду від 11 листопада 2013 року з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, на підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1049, 1050 ЦК України стягнуто 96000, 16 гривень боргу (а.с.7-8).

Копією рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 року (а.с.27-28) підтверджено, що з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, стягнуто три проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4023,42 грн., та 779, 52 грн. сплаченого судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Оскільки в розписці від 16 лютого 2013 року не визначено розмір процентів за користування позичковими коштами, то враховуючи наведену норму ЦК України та розмір облікової ставки НБУ, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування позичковими коштами відповідно до проведеного позивачем розрахунку в розмірі 4324,28 доларів США.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору.

За змістом ч. 1 ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо боржник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми, що згідно його розрахунку становить 289,69 долари США.

Суд, вважає достовірним розрахунок проведений позивачем процентів за користування коштами та трьох процентів річних, оскільки будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок відповідачем не представлено.

За таких обставин, оскільки між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, відповідачем порушено права позивача на виконання грошового зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим останній повинен нести юридичну відповідальність у виді сплати процентів за користування коштами та трьох процентів річних.

Аналізуючи представлені суду сторонами в підтвердження та заперечення позову докази в їх сукупності суд вважає, що відповідач зобовязаний повернути позивачу - 111 126,96 гривень процентів за користування коштами та 7451, 50 гривень - три проценти річних.

Питання судових витрат, повязаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.526, 625,1048 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 - 118.577.50 гривень та судові витрати по справі в сумі 1196, 45 гривень.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: