Справа № 708/304/16-ц
Номер провадження № 4-с/708/10/16
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа, вказавши, що відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 31.03.2016 року по справі №708/304/16-ц з боржника ОСОБА_2 на його користь було стягнуто суму боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 5627,78грн., та 441,20 грн., судових витрат, пов'язаних з явкою представника до суду.

На виконання даного рішення був виданний виконавчий лист від 21.04.2016 року про примусове виконання судового рішення на стягнення боргу в розмірі 5627,78 гривень.

25.04.2016 року ним було подано заяву до Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження.

Однак 04.10.2016 року державним виконавцем Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», через відсутність майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Ввважаючи вказану постанову державного виконавця незаконною, він просить визнати неправомірними дії державного виконавця Чигиринського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року та скасувати її, зобов'язавши державного виконавця відновити виконавче провадження.

В судове засідання скаржник не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання скарги в повному обсязі.

Державний виконавець Лобур Г.П., будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причину своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 21.04.2016 року судом на підставі рішення Чигиринського районного суду від 31.03.2016 року було видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь скаржника боргу за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5627,78грн., який, згідно до заяви останнього від 25.04.2016 року, був направлений до Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У зв'язку з цим державним виконавцем 06.06.2016 року було відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2016 року.

Разом з тим відповідно до постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016 року ст.державним виконавцем Лобур Г.П. було повернуто виконавчий документ стягувачеві в порядку ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" по причині відсутності майна у боржника, на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також, як зазначено в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Оглянувши в судовому засіданні виконавче провадження № 695/3, суд вважає, що державним виконавцем в межах повноважень визначених цим Законом, було вжито всі заходи по примусовому виконанню рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем направлялися запити до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, до відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі, до управління Пенсійного фонду України у Чигиринському районі, інспекції «Держтехнагляд» від 07.06.2016 року про надання інформації щодо рухомого і нерухомого майна та доходів боржника.

Судячи з відповідей, наданих на вище вказані запити державного виконавця, за боржником не зареєстровано транспортних засобів, відсутні грошові вклади, на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Чигиринському районі не перебуває.

Крім того, як вбачається з акту державного виконавця від 03.10.2016 року, майна, на яке можна звернути стягнення, в боржниці не виявлено, чим спростовуються доводи скаржника, що державний виконавець не здійснював вихід по місцю проживання боржниці з метою встановлення її матеріального стану та не встановлено фактичне місце проживання останньої.

Разом з тим відповідно до відомостей з Реєстру прав на власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Також, згідно з положеннями п.3.8.2. наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», у випадку зведеного провадження, арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору й витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Судячи з наданих суду виконавчих проваджень № 695/3 та № 696/3, оглянутих в судовому засіданні, відкритих у виконання рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 441,60грн. та боргу за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5627,78грн., дані провадження не об`єднані.

Незважаючи на це, навіть беручи до уваги загальну суму боргу по обох виконавчих провадженнях, його розмір не надає підстав для накладення арешту на квартиру боржника.

Щодо посилання скаржника на невжиття заходів державним виконавцем у вигляді тимчасового обмеження боржника виїзду за кордон шляхом звернення до суду з відповідним поданням, то це можливо лише за наявності доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду у виконавчому провадженні обов`язків, які в даному випадку відсутні і не призвели б до сплати боржником вказаних вище грошових коштів.

Виходячи з цього, суд вважає, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів для примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь скаржника заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5627,78грн.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення даної скарги.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ч.2 ст.387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа від 04.10.2016 року відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуюча