У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року в справі за позовом Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року Львівське комунальне підприємство «Південне» (далі - ЛКП «Південне») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_2 не оплачує житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також центрального опалення, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 9 870 грн 33 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги, а тому просило суд задовольнити позов.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року, рішення Франківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року, скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Південне» заборгованість за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9 847 грн 33 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте звернувся із заявою про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин, він підлягає поновленню.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. 264 ЦК України, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

У п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У п. 3 ч. 2 ст. 21 зазначеного Закону передбачено обов'язок виконавця підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Судами встановлено, що ЛКП «Південне» зверталося до суду про видачу судового наказу про солідарне стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги. Судовий наказ видано Франківським районним судом міста Львова 7 червня 2013 року.

Таким чином, апеляційний суд правильно дійшов висновку, що подання заяви про видачу судового наказу та видача його судом перериває перебіг строку позовної давності, крім того, відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року в справі за позовом Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний