Справа № 242/2427/13-ц
Провадження № 2-в/242/4/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючої - судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши заяву представника скаржника ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 про відновлення матеріалів справи, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача, зацікавлені особи Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18.01.2016 року звернувся до суду з заявою про відновлення матеріалів справи в якій зазначив, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року у справі № 242/5816/13-ц за заявою ОСОБА_2 визнано дії Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області неправомірними. Проте не погодившись з ухвалою суду Відділом ДВС Селидівського МУЮ в Донецькій області було подано апеляційну скаргу. З огляду на те, що справу було передано до Апеляційного суду Донецької області та у звязку з проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції, матеріали вищевказаного провадження було втрачено. Заявник вважає, що в результаті втрати матеріалів справи фактично було заблоковано виконання ухвали суду. Поновлення втраченого провадження у справі про участь бабусі у вихованні онуки є вкрай важливим, оскільки матірю дитини фактично не виконано рішення Селидівського міського суду Донецької області. Просить суд відновити матеріали справи № 242/5816/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Селидівського МУЮ у Донецькій області про визнання дії неправомірними та відновлення виконавчого провадження до досягнення онукою повноліття, апеляційну скаргу відповідача на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року відхилити, а саму ухвалу залишити без змін.

Заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду клопотання провести розгляд справи без їх участі. Крім того, уточнили заяву, в якій просили суд в рішенні Селидівського міського суду Донецької області від 06.09.2013 року викреслити речення «встановити, що перевозку дитини до бабусі здійснює ОСОБА_1», оскільки він двічі зявлявся до м. Селидове у встановлений судовим рішенням час, але зіткався з невиконанням судового рішення боржницею: до Миколаєва ОСОБА_1 їхав без дитини, оскільки через тиск на доньку ОСОБА_3 її йому не надала, а також просив, встановити що доньку до м. Миколаєва боржниця перевозитиме власноруч, оскільки вона має власний автомобіль. Судові витрати в суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_3

Представник ВДВС Селидівського МУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання провести розгляд справи без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Судом встановлено, відповідно до ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року, в справі № 242/5816/13-ц, провадження № 4-с/242/3/14, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області щодо закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13 та 242/2427/13-ц від 17 вересня 2013 року неправомірними. Постанови державного виконавця відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження скасовано. Зобовязано відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013 року Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13 та 242/2427/13-ц, здійснювати провадження до досягнення онукою ОСОБА_5 повноліття та періодично контролювати хід виконання судового рішення боржницею ОСОБА_3. В решті скаргу ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_4 листа Апеляційного суду Донецької області № 9405-15/А вих. від 10.09.2015 року, ОСОБА_1 було повідомлено, що за даними копії бази автоматизованої системи документообігу суду Д-3 (м. Донецьк), а також бази даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 (м. Артемівськ) цивільна справа № 242/5816/13-ц (№ провадження 22-ц/775/5181/2014) по справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача та поновлення виконавчого провадження ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області, ОСОБА_3 надійшла до апеляційного суду Донецької області 04.06.2014 року. Ухвалою від 05.06.2014 року апеляційну скаргу ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року було залишено без руху і надано термін для усунення недоліків. Справа по суті не розглянута. Крім того, повідомлено, що у вересня 2014 року через захват будівель Апеляційного суду Донецької області незаконними збройними формуванням здійснити передачу справ (у тому числі вказаної справи) не виявилося можливим. С ццього часу доступу до приміщень та кабінетів суду немає.

Відповідно до статті 408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк на пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява представника скаржника ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 про відновлення матеріалів справи підлягає частковому задоволенню.

Суд, вважає за можливим частково відновити матеріали цивільної справа № 242/5816/13-ц по справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача та поновлення виконавчого провадження ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області, ОСОБА_3, а саме текст ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року.

Вирішуючи вимоги заявників в частині, внесення правлень в рішенні Селидівського міського суду Донецької області від 06.09.2013 року, суд наголошує, що в даному судовому процесі вирішується питання про відновлення втраченого провадження, тоді як, заявники фактично ставлять про розгляд нових позовних вимог чи то питань які повязані з виконанням вищезазначеного рішення суду. В звязку з чим, суд вважає, що в цій частині заяву задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає необґрунтованими вимоги заявників, щодо вирішення питання по апеляційній скарзі відповідача на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року та покладення судових витрат в суді апеляційної інстанції на ОСОБА_3. оскільки вони не належать до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 402 408 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника скаржника ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 про відновлення матеріалів справи задовольнити частково.

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 242/5816/13-ц, провадження № 4-с/242/3/14, по справі за скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача та поновлення виконавчого провадження, зацікавлені особи: Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3.

Відновити ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 07.05.2014 року, наступного змісту:

«Справа № 242/5816/13-ц

Провадження № 4-с/242/3/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Моцного О.С. при секретарі Відоновій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача та поновлення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Відділення державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20.11.2013 року звернулись до суду зі скаргою до ВДВС Селидівського міського управління юстиції Донецької області про визнання неправомірними дій відповідача та поновлення виконавчого провадження, в якій зазначили, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.09.2013 року зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5, встановлено порядок її участі у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: з 03 січня по 10 січня та з 01 червня по 15 червня щороку без участі матері дитини ОСОБА_3 У разі неможливості побачення у визначений судом час через хворобу, або з інших поважних обставин, переносити її побачення з онукою на черговий строк, що дорівнює встановленому, який йде за визначеним рішенням суду. Встановлено також, що передача дитини від боржниці до неї та провіз дитини до місця її проживання здійснюється її сином ОСОБА_1, який є законним представником інтересів і прав дитини. Рішення суду набрало законної сили 17 вересня 2013 р. Постановами відповідача від 30.10.2013 р. ВП № 40135980 та ВП № 40136161 закінчено виконавче провадження. Вважають дії відповідача щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними, оскільки дія рішення суду не обмежена у часі, боржницею рішення фактично не виконане, тому вважає, що виконавче провадження має бути негайно поновлено. Просять суд, визнати дії відділення ДВС Селидівського МУЮ в Донецькій області неправомірними та скасувати постанови серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013 р. та зобовязати поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013 року Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13, 242/2427/13-ц. Провадження здійснювати до досягнення її онукою повноліття та періодично контролювати хід виконання судового рішення боржницею.

В судове засідання ОСОБА_2, ОСОБА_1 не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. До суду надійшла заява з уточненнями скарги, в якій заявники також просять визнати дії ОСОБА_3 неправомірними та такими, що порушують права малолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_2С та ОСОБА_1. А також стягнути з ОСОБА_2 на їх користь спричинену моральну шкоду в розмірі 100 гривень та понесені судові витрати.

Представник ВДВС Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заяву ОСОБА_2 не визнає, в обґрунтування своїх заперечень письмово зазначила, що на виконанні у ВДВС Селидівського міського управління юстиції перебували виконавчі провадження № 2/242/762/13 від 06.09.2013 р. та 2/242/762/13 від 06.09.2013 р, видані Селидівським міським судом про встановлення порядку участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання бабусі: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 84/69, а саме: з 03 січня по 0 січня та з 01 червня по 15 червня щороку без участі матері дитини та про зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5 Виконавчі листи надійшли на виконання 08.10.2013 року та 09.10.2013 року державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження з наданням боржнику добровільного строку до 16.10.2013 року. Постанови були направлені рекомендованим листом з повідомленням боржнику та стягувачу. 28.10.2013 р. боржник по справі ОСОБА_3 зявилась до відділу ДВС, де їй було доведено до відома резолютивну частину рішення, в якому зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлення порядку участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5 ОСОБА_3 надала заяву, в якій не заперечує проти спілкування ОСОБА_2 з онукою, але якщо сама дитина буде цього бажати. 30.10.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження звязку з фактичним виконанням рішення. Також в ВДВС перебував на виконанні виконавчий лист № 2/242/762/13 від 06.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., який надійшов на виконання 08.10.2013 року та 09.10.2013 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження. 06.11.2013 року боржник ОСОБА_3 предявила квитанцію Укрпошти № 9043, що підтверджує факт сплати судового збору на імя ОСОБА_2 на суму 114,70 грн. 07.11.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, перевіривши матеріали справи і дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.09.2013 року зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5 за місцем проживання бабусі: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 84/69, а саме: з 03 січня по 10 січня та з 01 червня по 15 червня щороку без участі матері дитини. У разі неможливості побачення у визначений судом час через хворобу , або з інших поважних обставин, переносити її побачення з онукою на черговий строк, що дорівнює встановленому, який йде за визначеним рішенням суду. Встановлено, що передача дитини від матері до бабусі та її провіз до місця її проживання останньої здійснюється батьком дитини ОСОБА_1 Рішення набрало законної сили 17.09.2013 року.

09.10.2013 року державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження з наданням боржнику добровільного строку до 16.10.2013 року. Постанови були направлені рекомендованим листом з повідомленням боржнику та стягувачу.

ОСОБА_4 державного виконавця від 28.10.2013 року ОСОБА_3 було доведено до відома резолютивну частину рішення, в якому її зобовязано не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та про встановлення порядку участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5 ОСОБА_3 надала заяву, в якій не заперечує проти спілкування ОСОБА_2 з онукою, але якщо сама дитина буде цього бажати.

Постановами державного виконавця від 30.10.2013 року серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 закінчено виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_4 п. 6. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Пленум), інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, вирішуючи скаргу щодо доводів ОСОБА_1, суд вважає їх необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки останній не є стороною виконавчого провадження та позбавлений права звертатися до суду зі скаргами в порядку виконання вищезазначеного рішення.

Вирішуючи скаргу в частині доводів стягувача ОСОБА_2, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 ст. 1 Закон України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюють на підставах, у спосіб та межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

ОСОБА_4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

ОСОБА_4 п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закриттю у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

П. 1 Пленуму зазначає, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд звертає увагу на той факт, що постановами державного виконавця від 30.10.2013 року серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 закінчено виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду, натомість, державний виконавець, вирішуючи питання про закриття виконавчого провадження не впевнився чи виконується боржником рішення суду щодо усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: з 03 січня по 10 січня та з 01 червня по 15 червня щороку без участі матері дитини ОСОБА_3 щороку без участі матері дитини.

Крім того, суд вважає, що дії чи утримання від певних дій боржника не повинні мати разовий характер, оскільки, усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5 вирішені судом до повноліття дитини, тобто до досягнення дитиною повної цивільної дієздатності.

За таких підстав, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 в частині визнання дії відділення ДВС Селидівського МУЮ в Донецькій області неправомірними, скасування постанов серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013 р. та зобовязати поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013 року Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13, 242/2427/13-ц, а також здійснювати провадження до досягнення її онукою повноліття та періодично контролювати хід виконання судового рішення боржницею.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_2 в частині визнання дії ОСОБА_3 неправомірними та такими, що порушують права малолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_2С та ОСОБА_1, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 100 гривень та понесені судові витрати, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, ці доводи самі по собі є позовними вимогами і не можуть бути розглянуті в порядку виконання судового рішення, яке набрало законної чинності. В звязку з чим, суд вважає, що в задоволенні цієї частини скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 209, 210, 386-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області щодо закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13 та 242/2427/13-ц від 17 вересня 2013 року неправомірними.

Постанови державного виконавця відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження скасувати.

Зобовязати відділення Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції в Донецькій поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013 року Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/242/762/13 та 242/2427/13-ц, здійснювати провадження до досягнення онукою ОСОБА_5 повноліття та періодично контролювати хід виконання судового рішення боржницею ОСОБА_3.

В решті скаргу ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя»

В решті заяви ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2 відмовити.

Копію рішення направити сторонам

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя