Справа № 527/1596/16-ц
провадження 2/527/587/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Недосіці О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Викликався в суд через оголошення у пресі. Згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне.
Відповідно кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати платежі за договором у розмірі, порядку та в строки встановлені договором, зокрема, щомісячно до 25-го числа сплачувати банку мінімальний платіж в розмірі 7% від суми заборгованості.
Позичальник взяті на себе зобовязання порушив - не вносив платежі у визначений строк та у повному обсязі.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.
Ст. 525 Цивільного кодексу України, встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).
Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Позивач при поданні позову до суду надав заяву про відстрочку сплати судового збору через матеріальний стан, яка судом була задоволена. Згідно ухвали суду від 11 серпня 2016 року сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь держави стягується несплачений судовий збір у сумі 1378 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Як зазначено в ч. 1 та в п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Як вбачається з меморіального ордеру, позивачем було сплачено кошти за опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий курєр в сумі 420,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 1049, 1054, 1082 ЦК України, ст. 10,11,30,60,74,79, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-
Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
- 420 грн.00 коп. судові витрати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1378 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Р. М. Марущак