Справа № 211/3650/16-ц
Провадження № 2/211/1990/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Діденко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 15.08.2016 року звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання. В обгрунтування своїх вимог послалася на те, що протягом 6 років її батько ОСОБА_4 працював у відповідача на посаді слюсаря з ремонту технологічного обладнання. Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у нього професійне захворювання на пиловий бронхіт. Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 20.06.1990 року причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_4 було визнано його роботу в період з 1982 року по 1988 рік на підприємтсві відповідача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, зокрема запиленності повітря робочої зони, рівень якої перевищував гранично-допустиму концентрацію. 13 лютого 2011 року батько позивача помер. Відповідно до Довідки МСЕК серії ДНА-03 № 000595 від 17.10.2012 року встановлено причинний зв`язок смерті батька позивача з встановленим йому за життя професійним захворюванням. Посилаючись на те, що смертю батька позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну їй людину - батька, якого вона дуже любила та поважала, адже за життя вони перебували у тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав та підтримував її у складних життєвих ситуаціях, зокрема після її розлучення з чоловіком, коли він надавав їй матеріальну допомогу та допомагав у вихованні її малолітнього сина. Смерть батька призвела до того, що вона перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її до теперішнього часу. Посилаючись на те, що оскільки смерть її батька настала у зв`язку з систематичним порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, враховуючи глибину її страждань та суттєвих незворотніх негативних змін, що відбулися у її осбистому житті, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди , завданою смертю батька внаслідок професійного захворювання - 80000,00 гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, надала повноваження своєму представнику.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання - 80000,00 гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Представник відповідача Діденко Д.І. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, при цьому посилалася на те, що позивачем не доведено суду винні дії відповідача у виникненні у померлого ОСОБА_4 професійного захворювання, що призвело до його смерті, оскільки померлий працював у відповідача лише 6 років, до цього він працював тривалий час також в кар'єрі Південого збагачувального комбінату, час роботи на ньому складає 20 років, крім того він майже вдвічі перевищив необхідний для отримання права на пільгову пенсію час роботи у шкідливих та важких умовах праці. До ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» ОСОБА_4 влаштувався слюсарем 5 розряду з ремонту технологічного обладнання, був ознайомлений з умовами праці, за медичним висновком працював на поверхні, а не в кар'єрі. Підприємство діяло в межах законодавства, яке було чинним на той час, права щодо охоронни праці останнього не порушувало, вказаний факт не доведено позивачем. З доданих позивачем документів не вбачається, що ОСОБА_4 за період роботи у відповідача звертався до закладів медичного обслуговування зі скаргами на стан здоров'я. На момент смерті батька позивачці було вже 40 років, вона була працездатною та спроможною самостійно забезпечувати свою сім'ю, виховувати свою дитину. Крім того актом ОСОБА_4 встановлено пиловий бронхіт І ступеню, а у довідці МСЕК серії ДНА-03 від 17.12.2012 року № 000595 про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом встановлений діагноз пиловий бронхіт ІІІ ступеня, емфізема легень ІІІ ступеня, бронхіальна астма тяжкого перебігу та інші, доказів того що ОСОБА_4 обстежувався та лікувався та застосовував усі заходи, щоб не дати хворобі І ступеня розвинутися до ІІІ ступеня та набути інших супутних хвороб, позивачем не надано. Просила в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст. 43 Конституції України.

Як зазначають частини 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону, вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 ( а.с. 9,10 - копії свідоцтв про народження та про одруження).

З 17.02.1982 року ОСОБА_4 був зарахований в гірський вибуховий цех № 3 в якості слюсаря 5 розряду по ремонту технологічного обладнання Підприємства «Кривбасвибухпром», звільнений 15.02.1991 року в зв'язку призначенням пенсії по інвалідності 2 групи ( а.с. 6-9 - копія трудової книжки).

Актом розслідування професійного захворювання (отруєння) від 20.06.1990 року захворювання ОСОБА_6 у виді пилового бронхіту І ступненя віднесено до професіфного захворювання, яке виникло в результаті «несовершенства технологического процесса добычи руды, что приводит к возникновению запыленности в карьере ЮГОКА с 1961 года по 1981 год и в цехе №3 ГППП «Кривбасвзрывпром» с 1982 года по 1988 год. Несовершенство СИЗ». Причина професійного захворювання: « длительная работа в условиях воздействия пыли, концентрация которой превышает ПДК» (а.с. 4 - копія акту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер ( а.с. 3 - копія свідоцтва про смерть). З Довідки Серії ДНА-03 № 000595 виданої на підставі Акту № 38 від 17.102012 року слідує, що розширеною екпертною комісією Дніпропетровського ОЦ МСЕ встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з професійним захворюванням ( а.с. 5 - копія довідки).

З Акту № 38 визначення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, розширеною екпертною комісією Дніпропетровського ОЦ МСЕ на підставі аналізу медичної документації та результатів додаткових досліджень встановлено, що ОСОБА_4 в медичних установах знаходився на обліку з липня 1985 року з приводу хронічного обструктивного бронхіту, знаходився неодноразово на лікуванні. Йому встановлено хронічний бронхіт з 1985 року, поніршення з 1988 року, регулярно він проходив стаціонарне лікування, однак хвороба прогресувала, з 1990 року йому встановлена інвалідність 3 групи з 50% втатою працездатності, з 1992 року інвалідність 2 групи з втратою 60% працездатності, з 1993 року - інвалідність 2 групи з 70% втратою працездатності, значне погіршення з 2005 року В 2007 році оформлені документи на Профпаталогічну МСЕК по погіршенню та підтвержено 2 групу інвалідності з 70% втратою працездатності. Основною причиною смерті ОСОБА_4 встановлено: «ХОЗЛ: хронический обструктивный пылевой бронхит 3 ст., эмфизема легких 3 ст., вторычная бронхиальная астма, тяжолая форма 4 ст. хроническое легочное сердце НК2 ст. ЛН 3 ст.» Зв`язок смерті з професійним захворюванням у померлого ОСОБА_4 встановлена ( а.с. 40-52- копія акту).

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить висновку, що у зв'язку зі смертю батька позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона втратила рідну, добру, турботливу людину, у зв'язку з чим така втрата є для позивача неймовірно болісною. Внаслідок викладеного позивач зазнала моральної травми. Отже, смерть батька вимагає від неї додаткових зусиль на організацію свого життя.

Враховуючи наявність доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю батька позивача та встановленням йому професійного захворювання, а також приймаючи до уваги період його виникнення та протікання саме під час роботи на Підприємстві «Кривбасвибухпром», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_3.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, судом приймається до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що настали

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Внаслідок смерті батька, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв'язку зі смертю рідної людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації.

Беручи до уваги конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги також і роботу померлого на іншому підприємстві зі шкідливими умовами праці, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 40000,00 грн. без утриманя податку з доходів фізичних осіб, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоовленню.

Керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000,00 ( сорок тисяч) гривень, без утриманя податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну гривню) гривню 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига