Справа № 454/1218/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1» до Червоноградської місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ФГ «ОСОБА_1» звернувся в суд з позовом до відповідачів Червоноградської місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що 20.04.2013р. ним було скеровано у прокуратуру Львівської області заяву про кримінальне правопорушення в якій просив вирішити питання про відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК України відносно судді Сокальського районного суду Фарини Л.Ю., яка зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби, шляхом надання недостовірної інформації постановила завідомо неправосудну постанову. Листом від 25.04.2013р. прокуратуру Львівської області вказану заяву направила для організації розгляду прокурору Сокальського району. Зазначає, що 18.05.2013р. з прокуратури Сокальського району ним отримано лист щодо розгляду звернення. Вказує, що його заява не могла бути розглянутою в порядку ЗУ «Про звернення громадян» у зв'язку з тим, що в даному випадку стоїть питання про вчинення злочину, яке розглядається в порядку КПК України і посадові особи прокуратури Сокальського району зобов'язані розглянути дану заяву про вчинений злочин тільки на підставі КПК України. Таким чином вважає, що дії посадових осіб прокуратури району при розгляді його заяви не відповідають вимогам ст.ст. 55, 56, 214 КПК України, а також Конституції України. Вказує, що своїми діями посадові особи прокуратури Сокальського району позбавили представника фермерського господарства прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України і йому спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Сокальського району при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 20.04.2013р..

В запереченні на позовну заяву представник відповідача Червоноградської місцевої прокуратури вказав, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зокрема з тих підстав, що на даний час немає жодного судового рішення про визнання незаконними дій, бездіяльності чи рішень прокуратури, якими було б порушено права позивача під час розгляду його заяви. Зазначає, що листом прокуратури району від 08.05.2013р. позивачу з покликанням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади», роз»яснено, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Крім цього, роз»яснено право згідно ст. 303 КПК України на оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У зв'язку з відсутністю протиправних дій прокуратури району, а також заподіяння позивачу шкоди, настання негативних наслідків, причинного зв'язку між ними, його вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Просить у задоволенні позовних вимогах відмовити повністю.

Представник позивача ФГ «ОСОБА_1» в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України будучи належно повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що представником ФГ «ОСОБА_1» скеровувалась у прокуратуру Львівської області заява про кримінальне правопорушення датовану 20.04.2013р. за №179, щодо вирішення питання про відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК України відносно суді Сокальського районного суду ОСОБА_4, яка зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби при розгляді скарги від 12.05.2011р. і по справі №4-56/11 шляхом надання недостовірної інформації постановила завідомо неправосудну ухвалу в результаті чого фермерське господарство було позбавлено права приватної власності та представника господарства незаконно звинувачено в скоєнні злочину та адміністративного правопорушення.

Із копії листа прокуратури Львівської області від 25.04.2013р., встановлено, що заяву позивача скеровано для організації розгляду у прокуратуру Сокальського району, про, що зокрема повідомлено і заявника.

Згідно копії листа прокурора Сокальського району від 08.05.2013р., адресованого представнику ФГ «ОСОБА_1» ОСОБА_1, встановлено, що таким позивачу зокрема роз'яснено з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» та ст. 124 Конституції України, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. З огляду на відсутність згідно п.4 ч.5 ст. 214 КПК України у зверненні позивача будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за зверненням не вбачається. Роз'яснено право згідно ст. 303 КПК України на оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено із змісту заяви позивача, представника ФГ «ОСОБА_1» від 20.04.2013р., що адресована прокуратурі Львівської області, позивач ставив питання щодо відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК України відносно судді Сокальського районного суду Фарини Л.Ю., яка на думку заявника постановила завідома неправосудну постанову.

На підставність звернення із заявою як і з даним позовом посилається на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01.07.2011р., якою скасовано ухвалу судді районного суду. Однак такої суду не надав, як і не надав суду відомостей щодо прийнятого судом рішення за наслідками розгляду його позову в подальшому.

В свою чергу, у листі від 08.05.2013р. прокурором Сокальського району чітко роз'яснено позивачу його право на оскарження в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи з наведеного, позивач мав можливість у визначеному законом порядку захистити на його думку порушені права.

В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами прокуратури району шляхом відмови в реєстрації та внесенні до ЄРДР його заяви про кримінальне правопорушення.

В той же час, із дослідженого листа прокурора району встановлено, що згідно п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, у заяві позивача відсутні будь-які обставини, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, відповідно підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачалось. Роз»яснено право згідно ст. 303 КПК України на оскарження дій прокурора до слідчого судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як встановлено в ході розгляду справи, підставою звернення до суду із даним позовом позивачем зазначено відмову посадових осіб прокуратури Сокальського району в реєстрації та внесенні до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення, при чому у листі прокурором позивачу зазначено про розгляд його заяви та відсутності будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею і роз'яснення можливість оскарження такого висновку у разі незгоди із ним, тому судом не встановлено обставин та доказів які б свідчили про спричинення позивачу моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові Фермерського господарства «ОСОБА_1» до Червоноградської місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс