Ухвала

іменем україни

07 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_5, треті особи: Управління Держземагенства у Стрийському районі Львівської області, Реєстраційна служба Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акта, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати незаконним і скасувати рішення 9 сесії 6 скликання Голобутівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 05 липня 2012 року №125 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1398 га., призначену для ведення особистого селянського господарства в с. Голобутів Стрийського району Львівської області ОСОБА_5, передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1398 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Голобутів Стрийського району Львівської області та видачі ОСОБА_5 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,1398 га, призначену для ведення особистого селянського господарства у с. Голобутів Стрийського району Львівської області; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1398 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що розташована в. с. Голобутів Стриського району Львіської області серії НОМЕР_2 від 08 жовтня 2012 року, виданий ОСОБА_5

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що позивач, як суміжний з відповідачем землекористувач, заперечує проти оформлення його права власності на сусідню земельну ділянку вважаючи, що частина спірної земельної ділянки перебуває у її користуванні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди обґрунтовано виходили з встановлених рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 09 лютого 1995 року обставин у справі за позовом ОСОБА_6 (батька ОСОБА_5) до ОСОБА_4 про повернення спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у вказаному вище рішенні судом було встановлено, що спірною частиною земельної ділянки ОСОБА_4 користувалась безпідставно і за наслідками розгляду спору судом зобов'язано було повернути відповідну частину земельної ділянки ОСОБА_6

Таким чином, встановивши, що позивачу право на спірну частину земельної ділянки не належить, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Наведені у касаційній скарзі доводи вказаних висновків судів не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович