Справа № 474/32/16-ц.
Провадження № 2/474/56/2016 року.
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11.02.16 року с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тихоненко М.І.
при секретарі судового засідання Степанову В.В.
за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Врадіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку.
Третя особа - Відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області,-
в с т а н о в и в:

05.012016 року ОСОБА_1 звернулася до Врадіївського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3,13.11.2008 року право приватної власності на земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яку остання успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від від 28 лютого 2006 року.
Позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2008 року ОСОБА_3 за життя успадкувала після ОСОБА_4, який помер 25.10.2004 року земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на землю. 01.07.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла їй земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яку ОСОБА_3 успадкувала після ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2006 року. За життя ОСОБА_3 замовляла технічну документацію в землевпорядній організації з метою виготовлення на своє ім»я Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 7,03 га, однак 13.11.2008 року померла ОСОБА_3 так і не встигнувши виготовити на своє ім»я правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. На звернення позивача до Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області у передбачений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3, що складається із земельної ділянки площею 7,03 га, розташованої в межах території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку ОСОБА_3 успадкувала після ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2006 року то їй було відмовлено державним нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії в зв»язку із відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім»я спадкодавця. Іншого способу для захисту своїх прав, як звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у неї немає.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Врадіївського району Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від сільського голови ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_5, в якій просить розглядати дану цивільну справу без присутності представника ОСОБА_2 сільської ради та не заперечують проти задоволення позову.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від начальника відділу, в якій просить розглядати дану цивільну справу без присутності представника відділу та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Аналізуючи докази надані сторонами та пояснення позивача, суд визнав доведеними такі факти:
-Земельна ділянка площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрована на праві приватної власності на землю за ОСОБА_4 (Державний акт на право приватної власності на землю ІV-МК № 035048, виданий 6 березня 2001 року на ім»я ОСОБА_4, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 814/2-15 від 20 лютого 2015 року, пояснення позивача);
-25 жовтня 2004 року помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 198921, видане 2 листопада 2004 року ОСОБА_2 сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, пояснення позивача);
-після померлого 25 жовтня 2004 року ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 272/2005 та заяву про прийняття спадщини за заповітом подала ОСОБА_3 Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.(лист щодо відкриття спадкової справи № 29/01-16 від 21 січня 2016 року);
-28 лютого 2006 року ОСОБА_3 за життя успадкувала після ОСОБА_4, земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на землю (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 лютого 2006 року серії ВСО №5673161, Державний акт на право приватної власності на землю ІV-МК № 035048, пояснення позивача);
-1 липня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, яким на випадок смерті заповіла позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (заповіт зареєстрований в реєстрі за № 128 від 1 липня 2008 року, пояснення позивача);
-13 листопада 2008 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 080000, видане 18 листопада 2008 року, пояснення позивача);
-Після померлої 13.11.2008 року ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №55/2009 та 05.03.2009 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала ОСОБА_1 Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.(лист щодо відкриття спадкової справи №28/01-16 від 21.01.2016 року);
-Врадіївською державною нотаріальною конторою позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, виданого на ім»я спадкодавця (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 919/02-31 від 24 вересня 2015 року, пояснення позивача);
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на спадщину.
В силу ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності в порядку спадкування.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: свідоцтвом про право на спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в суді фактів, що ОСОБА_4 за життя на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-МК № 035048 належала земельна ділянка, площею 7,03 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. 25.10.2004 року ОСОБА_4 помер. Після померлого ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 272/2005 та 19.10.2005 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала ОСОБА_3 Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 28.02.2006 року ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.01.07.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, яким на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.05.03.2009 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала ОСОБА_1 Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.На момент своєї смерті ОСОБА_3 проживала біля ОСОБА_1 яка здійснювала догляд за ОСОБА_6 05.03.2009 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та на підставі заяви позивачки було заведено спадкову справу №108 у Врадіївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. 24.09.2015 року державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,03 га., виданому на ім'я спадкодавця.
У відповідності до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.1.4, 4.15. Порядку ведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 36/5 від 22.02.2012 року при видані свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Згідно частин 1 та 3 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті такаренко Є.Т., оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті, суд приходить до висновку, що позивачка є спадкоємцем і має право на спадкування за заповітом.
Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.
При прийняті рішення, суд керується розясненнями п. 1 п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, згідно яких відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначенням) при підтвердженні цього права спадкодавця.
З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 392, ст. 1216, ст. 1268 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 15, 118 -120, 133, 138 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, право приватної власності на земельну ділянку площею 7,03 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території ОСОБА_2 сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, належного за життя спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на
землю серії ІV-МК № 035048, виданого ОСОБА_2 сільською радою Врадіївського району Миколаївської області від 06.03.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №104.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: