АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2281/16 Справа № 209/2993/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

24 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року головний державний виконавець Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження ВП 47939593 від 23 червня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012 від 01 жовтня 2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" борг в розмірі 640 109,83 грн.

Підставою для обмеження у виїзді за кордон зазначає можливість ухилення боржника у виконанні рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року подання задоволено /а.с. 14-15/.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання, покладених на неї виконавчими документами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову з задоволені подані, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права /а.с. 23-26/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем наведено докази, які обєктивно свідчать про те, що боржником навмисно вчиняються дії спрямовані на ухилення від виконання обовязків.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012 від 01 жовтня 2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" борг в сумі 640 109,83 гривень /а.с.6/.

Згідно копії витягу з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 25 червня 2015 року, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена ОСОБА_2 на адресу АДРЕСА_1, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про її отримання боржником /а.с.7/.

30 червня 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 - місцем проживання боржника ОСОБА_2 для перевірки її майнового стану, проте двері квартири ніхто не відчинив та були залишено виклик на 01 липня 2015 року, про що складено відповідний акт /а.с.12/.

Також, постановами державного виконавця від 30 червня 2015 року було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: АТ «ОСОБА_4 Аваль», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Альфа-Банк» та Житомирське обласне АТОЩАД м. Житомир /а.с.9/.

Проте, вчинені державним виконавцем дії з примусового виконання судових рішень результатів не дали, в звязку з чим він і звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим підлягає зясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобовязання, або невиконання зумовлено обєктивними причинами.

Під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст.377-1 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні апеляційного суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в них відсутні будь-які докази про ознайомлення боржника з відкритим у червні 2015 року виконавчим провадженням та про вчинення виконавчих дій.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження як і вихід державного виконавця за місцем проживання божника здійснювались за адресою АДРЕСА_1, тоді як ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті /а.с.28/.

Також відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за божником зареєстровано право власності на нерухоме майно будинок за адресою вул. Чапаєва 10 с. Вищевеселе Великописарівський р-н Сумська обл., однак на вказані адреси будь-якої інформації щодо відкритого виконавчого провадження ОСОБА_2 не надсилались, також виконавчою службою в порядку ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» не було направлено виконавчий лист за місцем перебування майна боржника.

Таким чином, за відсутності достовірних даних про ознайомлення ОСОБА_2 з відкритим виконавчою службою відносно неї виконавчим провадженням, відсутні підстави стверджувати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а тому у суду не було передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України та його тимчасового затримання.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у звязку з чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволені подання.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року скасувати.

В задоволені подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П. Демченко Е.Л.