Справа 206/3040/16-ц
Провадження 2/206/811/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

встановив:

31 травня 2016 року представник ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 23 лютого 2007 року між ними та відповідачем був укладений договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_2 має право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач зобовязався своєчасно повертати кредит, відповідно до умов договору та умов кредитування.

Дотепер відповідач свої обовязки не виконала, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 09.05.2016р. в сумі 45791,98 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 9454,16 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 33021,65 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 659,41грн., штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 гривень (фіксована частина) та 2156,76 гривень (процентна складова) та судові витрати (а.с.1-2).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що було видано більш престижну картку, яка передбачала щомісячну комісію. ОСОБА_2 попереджує клієнта про зміну умов, якщо сторона не надає відповіді протягом семи днів, банк автоматично розцінює, як згоду на зміну. ОСОБА_2 не отримував від клієнта незгоду про зміну. У 2014р. банк також підняв кредитну ставку, але заяви від клієнта не було, це передбачено договором. 03.10.2015 року відповідач останній раз робила платіж. З 2009 року у неї прострочка виконання зобов'язання. Обов'язок про ознайомлення з виписками по рахунку лежить на клієнті. (а.с.22).

Також від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, зокрема про те, що відповідач з самого початку була ознайомлена з порядком внесення змін до тарифів по кредиту, про що свідчить її підпис про ознайомлення з умовами кредитного договору. Щодо нарахування відсотків зазначив, що відповідно до укладеного договору N б/н від 23.02.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 21.07.2011 року, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач приєдналася до Умов, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року. З моменту укладення кредитного договору від 23.02.2007 року відповідачу були видані наступні кредитні карти: № 913162 терміном дії до 03.13 та №613181 терміном дії до 11.16. Стосовно порядку нарахування відсотків зазначає, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_2 для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування відсотків за користуванні кредитом проводиться за відсотковою ставкою 0.01% річних (п. 1.1.1.49). У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і ОСОБА_4 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_2, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6). Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів зазначені в ОСОБА_2, а саме:

розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% ( з 02.04.2014року Наказом СП-2014- 6635230 від 02.04.2014р. розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4). У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором (п. 1.1.1.72). До 2014 року діяла одна формула нарахування відсотків. З 04.2014 року ОСОБА_2 були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_2 в частині розрахунку відсотків, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014, згідно якого у разі виникнення прострочених зобов'язань відсотки нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості (наказ додається). Також внесено зміни до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: п. 2.1.1.12.2.1 У разі виникнення прострочених зобов'язань за Кредитом, Клієнт сплачує ОСОБА_2 відсотки в подвійному розмірі від зазначених в ОСОБА_2, що діють на дату нарахування. Пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає ОСОБА_2 списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті ОСОБА_2 за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунку у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. Тобто при нарахуванні відсотків, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, ОСОБА_4 здійснює списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Відповідно до Анкети-Заяви підписаної Клієнтом встановлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та ОСОБА_2. Таким чином, між ОСОБА_2 та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_4 має право: п. 1.1.3.2.3. здійснювати зміну ОСОБА_2, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_4, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_4 не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) ОСОБА_4 залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням ОСОБА_2 та без попереднього повідомлення Клієнта. п. 1.1.3.1.9. не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам. У разі підключення Власника до системи ПРИВАТ24 надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Mobile-banking ОСОБА_4 надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS- повідомлень. До обов'язків Клієнта відноситься: п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2 звернутися до ОСОБА_2 для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_2, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) ОСОБА_4 про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. Можливість зміни умов договору також передбачено розділом II Постанови НБУ N 705 від 05.11.2014 року, а саме ОСОБА_4 має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Як вбачається, умови про порядок внесення змін до ОСОБА_2 та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто Позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору Позичальника влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до ОСОБА_2 з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування. На сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до ОСОБА_2 не надходило, більше того Відповідач, активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 1,9% в місяць або 22,8 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. З 01.01.2013 року відповідно до наказу 26.10.2012 року N СП-2012-6993080 відсоткова ставка була підвищена до 30%. 01.09.2014 р. відповідно до Наказу ОСОБА_2 №СП-2014- 6915682 від 18.08.2014р. відсоткова ставку була підвищена до 34,80%, 01.04.2015р. відсоткова ставка була підвищена до 43,20%, згідно Наказу №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 р. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись ОСОБА_2 за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Необхідно зазначити, що підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по уже наявній кредитній заборгованості (а.с.34-35, 54-55, 158-162).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що заявлену суму вона не в змозі виплатити, дійсно вона користувалася кредитною карткою, проте про такі відсотки її не повідомляли.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Суд в судовому засіданні встановив, що 23 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.11).

На підставі цієї заяви, 23 лютого 2007 року, було відкрито рахунок та оформлено кредитну картку № 913162, про що свідчить відмітка в заяві клієнта в розділі «Відмітки банку» (а.с.11).

Датою укладення між сторонами договору є дата відкриття рахунку, тобто 23 лютого 2007 року.

Заява клієнта підписана відповідачем, що не заперечувалося відповідачем.

В заяві зазначено, що позичальник ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Проте, надані до позову Умови та правила банківських послуг без зазначення дати.

Пункти Умов та Правил надання банківських послуг на які посилається представник позивача в своїх поясненнях щодо обґрунтування підвищення відсотків в наданих до позову Умовах відсутні.

Відповідно до довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" між ними та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/н від 23.02.2007р., за яким було видано кредитні картки: № 913162 дата відкриття 23.02.2007р. термін дії 03/13 та № 613181 дата відкриття 04.03.2013р. термін дії 11/16 (а.с.75).

Відповідно до довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" банк змінював умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 останній раз 09.11.2015р. шляхом збільшення кредитного ліміту 7490,00грн. (а.с.77).

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснити списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку.

Пунктом п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена відповідальність відповідача за порушення клієнтом строків платежів, на підставі чого позивачем був нарахований штраф за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів, відповідно до наданого розрахунку заборгованості.

Як вбачається з розрахунку банку станом на 09 травня 2016 року, позивач має заборгованість в сумі 45791,98 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 9454,16 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 33021,65 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 659,41грн., штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00гривень (фіксована частина) та 2156,76 гривень (процентна складова) (а.с.3-10).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Разом з тим, суд не може погодитися з розрахунком позивача в частині нарахування відсоткової ставки.

З розрахунку позивача вбачається, що починаючи з 01.01.2013 року відсоткова ставка збільшилася до 30%, з 01.09.2014р. - 34,80%, з 01.04.2015р. - 43,20%.

Доказів того, що відповідача повідомляли з підвищенням відсотків та зміною умов та правил представником позивача не надано.

Таким чином, суд доходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за відсотковою ставкою, яка була передбачена умовами на час надання кредиту, а саме 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, виходячи з розрахунку позивача.

Також, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача 500,00грн. та 2156,76 грн. в якості штрафів за неналежне виконання зобовязання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені.

Змістом ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549-551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2007 року станом на 09.05.2016 р., яка складається з: 9454,16 грн. заборгованості за кредитом, 1777,10 грн. - відсотків та ставкою 22,8% річних, 659,41 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн., що загалом становить 13268 (тринадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 67 копійок.

У задоволенні позовних вимог про стягнення решти відсотків та штрафів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков