№ 468/1385/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

21.12.2016 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (третя особа - служба у справах дітей Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області),

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК, а саме статті 119 - відповідно до вимог п.п. 5 та 6 ч. 2 вказаної статті, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч.4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В позовній заяві позивач просить суд зобов'язати орган опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Проте, всупереч вищевказаним нормам позовна заява не містить зазначення факту звернення позивача до органу опіки та піклування з приводу отримання відповідного висновку та неможливості отримання вказаного висновку на підставі звернення позивача, що свідчило б про неможливість позивача отримати вказаний висновок.

Згідно з ч. 3-4 ст. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

При цьому, позов не містить зазначення того, чи звертався позивач (із підтвердженням фактичними даними) до відповідних уповноважених органів та установ з приводу неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків та чи вживались до відповідача відповідні заходи впливу та реагування (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) за невиконання вказаних обов'язків, незважаючи на які останній продовжує ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що могло б вказати на винну поведінку відповідача.

Із викладеного вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (третя особа - служба у справах дітей Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області) - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, але не пізніше п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, роз'яснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя