НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4486/16
№ 2/183/2452/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлою 26 серпня 2015 року, а саме, що ОСОБА_4 була бабусею ОСОБА_1;

визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57,4 кв.м, жилою площею 26,5 кв.м, який складається з: будинок - А, сіни - а, сарай - Б, погріб, Л/кухня - прибудова - в, гараж -Г, вбиральня - Д, сарай - Є, сарай - Ж, сарай - 3, колодязь - №1, огорожа №2, ворота - №3 , хвіртка, огорожа - № 4 , и - колонка, розташованого за адресою по вул32-ї танкової бригади, № 46, у с. Голубівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року;

визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,350 га, згідно державного акту ДП Нв № 003866 від 04.12.1996 року,розташовану за "адресою: вул. 32-ї танкової бригади, буд. № 46 в с. Голубівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. За життя бабусі позивача - ОСОБА_4 та дідусю - ОСОБА_5 належав житловий будинок № 46 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. 32-ї танкової бригади в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно рішення виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 8 від 09 березня 1987 року про признання права особистої власності на житлові будинки вирішено признати право особистої власності на вищевказаний житловий будинок за ОСОБА_5. 11 квітня 1987 року, на підставі рішення № 96 виконавчим комітетом Новомосковської районної ради Дніпропетровської області від 17 березня 1987 року, на вищевказане домоволодіння було видане свідоцтво про право власності. Згідно з рішенням чотирнадцятої сесії Голубівської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 23 грудня 1993 року вирішено: передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_6 в с. Голубівка по вул. 32-ї танкової бригади, 46. 05 грудня 1996 року, на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виданий технічний паспорт на житловий будинок № 46 по вул. 32-ї танкової бригади в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. 04 квітня 1995 року, ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений Голубівською селищною радою, зареєстрований в реєстрі за № 71, яким належне йому спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області по вул. 32-ї Танкової бригади, 46, розташований на земельній ділянці площею 0,35 га, на підставі свідоцтва про право власності від 11 квітня 1987 року, зареєстрованого в БТІ 11 квітня 1987 року за р. № 62-1, що стверджується довідкою БТІ від 25 грудня1996 року за р. № 3466, заповідає ОСОБА_6.

06 квітня 1995 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки. Спадкоємцем за заповітом на зазначене спадкове майно була його дружина - ОСОБА_6. В установлений законом строк ОСОБА_6 звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5. Після чого була заведена спадкова справа за № 490/95. 04 лютого 1997 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, після чого їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул.32-ї Танкової бригади, буд. 46 у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстроване в реєстрі за № 2-297. 24 лютого 1997 року, бабуся позивача - ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_7, секретарем виконавчого комітету Голубівської сільської ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі за № 8, яким спадкодавець робить таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що за законом належатиме їй на день смерті заповідає ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях.

26 серпня 2015 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами № 46 та земельної ділянки, розташованих за адресою вул. 32-ї Танкової бригади, у с. Голубівка Новомосковського району, Дніпропетровської області. Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_6 є донька спадкодавця і тітка позивача - ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_8 та син померлої і батько позивача - ОСОБА_2, які в установлений законом строк відмовились від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача. В установлений законом позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року, після чого була заведена спадкова справа за № 445/2015.

14 червня 2016 року позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року, на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, розташовані в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області вул. 32-ї Танкової бригади, № 46, але нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через надання позивачем до нотаріальної контори довідки комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 20302/16 від 18 травня 2016 року про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на будинок № 46, розташований в с. Голубівка Новомосковського району дніпропетровської області, вул. 32-ї Танкової бригади, та не представлення документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Також, надана позивачем до нотаріальної контори довідка управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 99-28-99.5-485/15-15 від 14 березня 2016 року містить відомості про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на земельну ділянку, розташовану в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. 32-ї Танкової бригади, № 46, за спадкодавцем, внаслідок чого нотаріусом вказано про непредставлення спадкоємцем документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку.

Крім того, у наданому свідоцтві про смерть ОСОБА_4 та свідоцтві про народження батька позивача і сина спадкодавця - ОСОБА_2, є розбіжності в по батькові спадкодавця, а саме, в графі мати зазначена ОСОБА_6, в яких наявні відмінності в по батькові, що не дає можливості встановити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем і видати свідоцтво про право на спадщину.

Означену відмову нотаріуса позивач вважає такою, що порушує її права, як спадкоємця, внаслідок чого звернулася із позовом до суду.

В судовому засіданні 29 вересня 2016 року позивач позов підтримала та просила його задовольнити, в наступному до суду не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представники відповідача, третьої особи-3 у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, згідно з якими просили розглянути справу за відсутності представників. Не заперечили проти задоволення позову.

Треті особи-1 та -2 в судовому засіданні 29 вересня 2016 року позов підтримали. Визнали факт їх відмови від спадкування за заповітом та законом після ОСОБА_4 на користь позивача. Підтвердили факт того, що померла ОСОБА_4 була бабусею позивача. Внаслідок помилок при складанні правовстановлюючих документів по батькові померлої викладалося по різному, однак дійсне по батькові померлої було саме Палтонівна. В наступному до суду не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнали та просили позов задовольнити.

В судовому засіданні допитано в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були сусідами померлої та які кожен окремо підтвердили факт того, що ОСОБА_4, померла 26 серпня 2015 року була бабусею позивача, про що сама і повідомляла, ставилася до позивача, як до онуки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та покази учасників цивільного процесу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Наявні в справі матеріали вказують, що 18 лютого1950 року народилася ОСОБА_11, батьком якої є ОСОБА_12, матір`ю ОСОБА_4 /а.с.18/. 07 серпня 1971 року укладено шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_13, внаслідок чого прізвище ОСОБА_11 змінено на ОСОБА_13 /а.с.18/.

17 липня 1965 року народився ОСОБА_2, батьком якого є ОСОБА_14, матір`ю ОСОБА_6 /а.с.19/.

09 квітня 1986 року народилась ОСОБА_15, батьком якої є ОСОБА_2, матір`ю ОСОБА_16 /а.с.23/.

14 лютого 2009 року, внаслідок укладання шлюбу прізвище ОСОБА_15 змінено на ОСОБА_1 /а.с.24/.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 8 від 09 березня 1987 року про признання права особистої власності на житлові будинки, вирішено признати право особистої власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. 32-ї танкової бригади, 46 за ОСОБА_5.

Рішенням чотирнадцятої сесії Голубівської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 23 грудня 1993 року вирішено ОСОБА_6 передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства в с. Голубівка по вул. 32-ї танкової бригади, 46.

05 грудня 1996 року на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був виданий технічний паспорт на житловий будинок № 46 по вул. 32-ї танкової бригади в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

06 квітня 1995 року ОСОБА_5 помер.

04 лютого 1997 року ОСОБА_4 Державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-297 та № 2-299, у відповідності до яких ОСОБА_4 набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на спадкове майно, що складається з:

житлового будинку А, шл/блочного, житловою площею 26,5 кв.м., з надвірними побудовами: сарай Б, л/кухня В, гараж Г, вбиральня Д, колодязь №1, паркан №2, 3, сарай Є, сарай Ж, сарай 3, колонка К., що знаходиться в с. Голубівка, Новомосковського району. Дніпропетровської області, по вул. 32-ої Танкової бригади, 46 /сорок шість/, розташований на земельній ділянці площею 0.35 га, належить померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 11 квітня 1987 року, зареєстрованого в БТІ 11 квітня 1987 року за р.№ 62-1, що стверджується довідкою БТІ від 25 грудня 1996 року за р.№ 3466;

земельної ділянки, площею 0.35 га, що знаходиться с. Голубівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області по вул.32 - ої Танкової бригади, 46 /сорок шість/, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0.25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.10 га, належить померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ 003866 від 04 грудня 1996 року;

грошового внеску з належними відсотками та компенсаціями, належного померлому на підставі ощадної книжки серія АБ № 3276043 Ощадного банку РСРСР, що знаходиться в філії №2991-034 в с. Голубівка, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської області, рахунок № 1622.

24 лютого 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Голубівської сільської Ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі за № 8, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що за законом належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях.

09 лютого 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Голубівської сільської Ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі за № 74, у відповідності до якого заповіла належний їй земельний пай, розміром 5.080 га ОСОБА_3

26 серпня 2015 року ОСОБА_4 померла.

08 грудня 2015 року о 15:40 год. ОСОБА_3 подала до Новомосковської районної державної нотаріальної контори заяву, у відповідності до якої спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва прийняла.

Також 08 грудня 2015 року о 15:45 год. ОСОБА_3 подала заяву, у відповідності до якої відмовилась від спадщини за заповітом після ОСОБА_4

08 грудня 2015 року о 15:50 год. ОСОБА_3 подано заяву, у відповідності до якої остання відмовилась від спадщини за законом після ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

08 грудня 2015 року о 15:55 год. ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_4

14 червня 2016 року ОСОБА_17 подано до Новомосковської районної державної нотаріальної контори заяву, у відповідності до якої повідомив про обізнаність щодо пропуску строку звернення для подання заяви про прийняття спадщини за законом, відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4

14 червня 2016 року ОСОБА_2 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори заяву, у відповідності до якої повідомив про обізнаність щодо пропуску строку звернення для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4

14 червня 2016 року позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі - ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року, на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, розташовані в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області вул. 32-ї танкової бригади, № 46

Листом нотаріуса № 1269/02-14 від 14 червня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через надання позивачем до нотаріальної контори довідки комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 20302/16 від 18 травня 2016 року про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на будинок № 46, розташований в с. Голубівка Новомосковського району дніпропетровської області, вул. 32-ї Танкової бригади, та не представлення документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Також, надана позивачем до нотаріальної контори довідка управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 99-28-99.5-485/15-15 від 14 березня 2016 року містить відомості про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на земельну ділянку, розташовану в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. 32-ї Танкової бригади, № 46, за спадкодавцем, внаслідок чого нотаріусом вказано про непредставлення спадкоємцем документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку. Крім того, у наданому свідоцтві про смерть ОСОБА_4 та свідоцтві про народження батька позивача і сина спадкодавця - ОСОБА_2, є розбіжності в по батькові спадкодавця, а саме, в графі мати зазначена ОСОБА_6, в яких наявні відмінності в по батькові, що не дає можливості встановити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем і видати свідоцтво про право на спадщину.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 п 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З отриманих судом показань свідків, фактичного визнання донькою померлої ОСОБА_4 ОСОБА_3 факту наявності родинних відносин та ступеня спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, виходячи з доказів, наявних в матеріалах справи суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами, наданими на підтвердження відомостей про народження, відомостями про батька, народження батька, місця проживання померлої підтверджується наявність родинних відносин між позивачем та померлою. Встановлення даного факту необхідно для реалізації спадкових прав позивача, внаслідок чого позов підлягає задоволенню в частині встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відтак, оскільки померла ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину, однак не здійснила державну реєстрацію переходу права власності від померлого ОСОБА_5 до неї, суд вважає, що ОСОБА_4 за життя набула права власності на спадкове майно після ОСОБА_5 будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст.ст.1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.ст.1261, 1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст.1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Ч.ч.1,2 ст.1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.

В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту належності померлій за життя житлового будинку та земельної ділянки, родинних зв`язків між померлою та позивачем, відмови спадкоємців за заповітом від прийняття спадщини на майно померлої, яке просить визнати за собою позивач, відмову іншого спадкоємця за законом першої черги, який в установлений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини за законом на користь позивача, відсутність звернення протягом установленого строку інших спадкоємців за законом синів померлої із заявами про прийняття спадщини та подання ними заяв про обізнаність про пропуск строку звернення та надання ними згоди на перехід спадщини до іншого спадкоємця за законом, відсутність доказів на підтвердження факту прийняття спадщини іншими особами, відсутність доказів на підтвердження відчуження майна до дня відкриття спадщини на користь третіх осіб, суд приходить до переконання, що за позивачем, як спадкоємцем ОСОБА_4 за законом належить визнати право власності на майно житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Голубівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, по вул. 32-ої Танкової бригади, 46.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлою 26 серпня 2015 року, а саме, що ОСОБА_4, померла 26 серпня 2015 року, була бабусею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається з: житлового будинку А, шл/блочного, загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м., з надвірними побудовами: сарай Б, л/кухня В, гараж Г, вбиральня Д, колодязь №1, паркан № 2,3, сарай Є, сарай Ж, сарай З, колонка К., що знаходиться в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, по вул. 32-ої Танкової бригади, 46 /сорок шість/, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0.35 га, що знаходиться: с. Голубівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області по вул.32 - ої Танкової бригади, 46 /сорок шість/, передану для: будівництва та обслуговування житлового будинку - 0.25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.10 га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 26 серпня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов