Справа № 442/462/16 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/2787/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника позивача - ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 1 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 (представник позивача ОСОБА_3) до Дрогобицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, -Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Момот Марія Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_4, представник позивача ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Момот Марія Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити, визначити ОСОБА_4 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд послався на відсутність доказів родинного зв»язку позивача з ОСОБА_7 та на відсутність доказів про перебування позивача у Америці та стан його здоров»я, однак не врахував посвідки на постійне місце проживання та документів про стан здоров»я . У постанові приватного нотаріуса йдеться про факт звернення до нотаріуса саме сина померлої - ОСОБА_4, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3. Суд відмовив долучити докази , які підтверджують про хворобу та лікування і перебування позивача на обліку в Департаменті Тресури інтернаціонального сервісу РО Трентон Нюжерсі, США , копію посвідчення про те, що вказана особа є інвалідом. Суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, не сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_3, без участі відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про розгляд справи, однак до суду не з»явились, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12 лютого 1992 року ОСОБА_7 склала заповіт на все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті , таке заповідає своєму синові ОСОБА_4 /а.с.4/.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.5/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про те, що позивач не надав доказів про підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_7 як своєю матір»ю, а саме паспорта чи свідоцтва про народження. Не надав жодного доказу на підтвердження виїзду та перебування в Америці та його хвороби з 2005 року, до нотаріуса особисто такий не звернувся , а через представника та аж у 2016 році, та не вказав про об»єктивні труднощі, які перешкоджали зверненню до нотаріальної контори чи консульської установи, а тому прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується , оскільки суд першої інстанції не сприяв дослідженню обставин справи, не дослідив та не надав оцінки доказам , які підтверджують як факт родинних відносин позивача з спадкодавцем, так і перебування такого за межами України, відсутність можливості бути в Україні.

За загальними положеннями щодо спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчиненння цих дій( Постанова Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р.).

Як видно з матеріалів справи, заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_7 складено у 1992 році /а.с.4/. ОСОБА_7 померла у 2005 році.

Із посвідки на постійне місце проживання в США, виданої на ім»я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що такий є резидентом США від 10.05.1996 року , посвідка дійсна до 11.12.2019 року /а.с.17/.

З нотаріально засвідченого та легалізованого письмового пояснення ОСОБА_4 від 29.02.2016 року видно, що такий в жовтні 1996 року разом з сім»єю виїхав до Америки у зв»язку з своєю хворобою та хворобою дружини та з цих пір не приїздив в Україну. Його сім»я подбала , щоб матір`ю ОСОБА_7 піклувались соціальні служби, так як вона була одинока і хворіла, його сім»я подбала щоб за матір`ю доглядали працівники Єврейської общини /а.с.35/.

Як видно з нотаріально завіреного та легалізованого письмового пояснення ОСОБА_4 від 8 березня 2016 року з долученими копіями листа Адміністрації Соціального забезпечення, підписаного екзаменатором по інвалідності ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з 2005 року був інвалідом і отримував допомогу по інвалідності від Адміністрації Соціального забезпечення.

Як видно з постанови приватного нотаріуса Момот М.О. від 13.01.2016 року представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та до дня смерті проживала у АДРЕСА_1. Рекомендовано звернутись до суду про поновлення строку для прийняття спадщини. Зокрема, нотаріус у постанові зазначила, що ОСОБА_4 не проживав та не був зареєстрований з матір`ю на день її смерті та протягом шести місяців не звернувся з заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини./а.с.6/.

Як видно з долученої до справи копії спадкової справи - спадковим майном є будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ЖКО м. Дрогобича від 23.12.2015 року ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала до дня смерті за цією адресою - АДРЕСА_1 одна.

Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у 1968 році вносились зміни щодо актових записів зокрема змінено прізвища та імена матері та дитини та відповідно матір»ю є ОСОБА_7 , дитина -ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, наведеним стверджується про родинні зв»язки спадкодавця ОСОБА_7 та спадкоємця позивача ОСОБА_4 Такий спадщини не прийняв та вчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки з 1996 року виїхав до США , а після смерті матері у 2005 році тривалий час хворіє та з 2005 року має встановлену інвалідність . Зазначені обставини на думку колегії суддів є поважними та свідчать про існування перешкод для вчасного подання заяви про прийняття спадщини .

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, не сприяв повному та всебічному з»ясуванню обставин справи та помилково не застосував до спірних відносин положень ст..1272 ч.3 ЦК України. Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст.314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 1 березня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Визначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженим до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набраня законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.