АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9108/2016 Головуючий в 1 інстанції - Марцинкевич В.А.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року

у справі за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-Телеком», ФОП ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-Телеком», ФОП ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року та постановити нову ухвалу про задоволення заяви в повному обсязі шляхом накладення арешту на майно, а саме: 67/100 нежилого приміщення площею 1694,8 кв.м. № 1,2,3 (групи приміщень № 3), з № 1 по № 37 (групи приміщень № 12), з № 1 по № 25 (групи приміщень № 3а), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, передане на підставі договору купівлі-продажу від 9.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу НазарчукН.В., укладеного між ТОВ «Ватсон-Телеком» та ОСОБА_2, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 подав до Дніпровського районного суду м. Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-Телеком», ФОП ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та заяву про забезпечення позову (а/с 30) по цивільній справі, та просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 67/100 нежилове приміщення площею 1694,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи заяву посилався на те, що відповідачі вчинили дії по відчуженню майна, 30% якого, відповідно до Статуту ТОВ «Ватсон-Телеком» належить йому як учаснику товариства, і яке має бути передано йому в порядку відшкодування частки при виході із складу учасників товариства, як частка у спільній частковій власності, і в разі відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, може утруднитися виконання рішення суду, оскільки, з метою захисту свої прав він буде змушений просити суд про визнання усіх наступних угод недійсними.

Такі ж доводи ОСОБА_1 виклав в апеляційній скарзі.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, позивачем було знайдено оголошення про продаж по даній адресі офісних приміщень, що свідчить про те, що майно може бути продано.

Заперечуючи проти позову представник відповідача посилався на те, що це корпоративний спір і суд не розглянув заяву про закриття провадження у справі.

А щодо оголошення у пресі, як пояснив представник, то воно було розмішено давно і на даний час вони нічого не продають.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд зазначав, що заявником не обґрунтована належним чином заява про забезпечення позову в частині того, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання у разі не забезпечення позову саме у запропонований спосіб.

Проте, із такими висновками суду погодитися не можна, оскільки, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги є слушними, оскільки, суд не перевірив і не з`ясував чи не є цей спір корпоративним, не з`ясував питання щодо можливого закриття провадження у справі, та не дав оцінку тій обставині, яким чином можуть бути порушені права позивача щодо виділу його частки

Між тим, суд не звернув уваги на зазначені вимоги закону, належним чином їх не виконав, висновок суду був зроблений без належних досліджень всіх обставин справи, а тому, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин ухвалу не можна вважати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню, а питання - передачі на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлчягає.

Головуючий: Судді: