УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, Світловодського міського голови ОСОБА_5 про оскарження розпорядження про звільнення та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив під час розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження співвідповідача Світловодського міського голови ОСОБА_5 від 06 жовтня 2014 року № 310-к «Про звільнення ОСОБА_4»;

- зобов'язати співвідповідача ОСОБА_5 поновити його на посаді водія господарської групи апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради з 06 жовтня 2014 року, тобто з дати звільнення;

- стягнути з виконавчого комітету Світловодської міської ради на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та 3 000 грн 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що протягом більше ніж 9 років він працював водієм господарської групи виконавчого комітету Світловодської міської ради, у штаті якої було 4 водія.

Позивач вказував, що рішенням Світловодської міської ради у липні 2014 року у штатному розписі скорочено посаду водія господарської групи, а розпорядженням міського голови від 06 жовтня 2014 року його було звільнено з посади.

Посилаючись на те, що його звільнення відбулося всупереч рішення профспілкового комітету, оскільки він мав переважне право для залишення на роботі, у зв'язку із тим, що серед водіїв господарської групи була особа, яка мала стаж роботи на цій посаді близько 9 місяців, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги у повному осбязі.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду із позовною заявою.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Світловодського міського голови ОСОБА_5 від 06 жовтня 2014 року № 310-к «Про звільнення ОСОБА_4»

Зобов'язано Світловодського міського голову ОСОБА_5 поновити ОСОБА_4 на посаді водія господарської групи апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області з 06 жовтня

2014 року.

Стягнуто з виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_4 28 512 грн 84 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 07 жовтня 2014 року по 06 жовтня 2015 року та 1000 грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в сумі 2 376 грн 07 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня

2015 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області відхилено, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, виходив з того, що на порушення вимог ст. 42 КЗпП України відповідач при визначенні особи, яка підлягає звільненню при скороченні штату, не врахував наявність у ОСОБА_4 переважного права на залишення на роботі, оскільки він має більший стаж та досвід роботи, кваліфікацію та продуктивність праці порівняно з іншими водіями господарської групи, а також виходив з того, що протоколом від 03 жовтня 2014 року № 1 профспілковий комітет первинної профспілкової організації працівників виконавчого комітету Світловодської міської ради відмовив у наданні згоди на розірвання трудового договору 06 жовтня 2014 року з членом профсоюзу ОСОБА_4 саме з підстав його переважного права залишення на роботі порівняно з іншими працівниками.

Зважаючи на вищевикладене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відшкодуванням моральної шкоди.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В.Попович