АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Барановська Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Барановської Л.В.,

суддів Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Дніпровського районного суду м. Києва Хіміч Володимира Михайловича про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., перевіривши матеріали справи,

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, яка на думку апелянта була поширена суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 в судовому засіданні 16.03.2016 року у справі НОМЕР_1, а саме: «ОСОБА_3 Чому Ваш захисник так не поважає Вас!... Надає перевагу людині, що знаходиться в Хмельницькій області, а Вас не поважає!»; просила зобов'язати суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 протягом 5-ти днів з моменту набрання рішенням законної сили спростувати неправдиву інформацію у той самий спосіб, в якій ця інформація була поширена, а саме: шляхом оголошення в судовому засіданні у справі НОМЕР_2 повідомлення про те, що розповсюджена ним, ОСОБА_4 інформація про адвоката ОСОБА_2, а саме: «ОСОБА_3 захисник так не поважає Вас!...Надає перевагу людині, що знаходиться в Хмельницькій області, а Вас не поважає!» є неправдивою та не підтвердженою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року у відкритті провадження у даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, справу передати до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на її необґрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у розгляді справи не з'явилися,про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. На адресу суду від апелянта ОСОБА_2 06.09.2016 року надійшло письмове клопотання, в якому вона просила відкласти розгляд даної справи, посилаючись на те, що 07.09.2016 року, тобто в день розгляду справи в апеляційній інстанції вона перебуває в запланованій відпустці та знаходиться за межами Київської області, а тому не може з'явитись в судове засідання з поважних причин. Проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надала.

Колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явились в судове засідання у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, оскільки неявка таких осіб не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

ОСОБА_2 27.05.2016 року звернулася до Апеляційного суду м. Києва із заявою про визначення підсудності розгляду цивільної справи про захист честі, гідності та ділової репутації за позовом ОСОБА_2 до судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2016 року підсудність матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 до судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації визначено Дарницькому районному суду м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2016 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України у відкритті провадження по вищевказаній цивільній справі відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 посилається на неправомірність дій головуючого судді під час судового розгляду кримінального провадження, що регулюється положеннями Кримінального процесуального кодексу України та враховуючи те, що оскарження діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справ у поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, з огляду на що у відкритті провадження має бути відмовлено.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та вірно дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися вимоги про спростування інформації, яка міститься у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду та не впливає на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді