Справа № 351/1133/16-ц
Номер провадження №2/351/751/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору її дідові, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та батькові, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, належало по 1/2 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини вищевказаного будинковолодіння. Після його смерті спадкоємцем за законом першої черги став син спадкодавця, батько позивачки - ОСОБА_4. На час смерті ОСОБА_3 батько позивачки проживав з ним, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину, та став власником спірного будинковолодіння. Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася із вищезазначеного житлового будинку. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом стала позивачка, та дружина спадкодавця, а мама позивачки, відповідачка ОСОБА_2. Оскільки на час смерті батька позивачка була неповнолітньою, та проживала з ним, то відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вона вважалася такою, що прийняла спадщину. Мама позивачки спадщину не прийняла. Таким чином позивачка набула право власності на спірне будинковолодіння.

Однак, в зв'язку із тим, що на спірне будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, то державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вона звернулася до суду.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю, підтвердила, що спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 не прийняла, позивачка спадщину прийняла.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки Олешківської сільської ради №481 від 05.07.2016 року в будинковолодінні, яке станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи "колгоспний двір" були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ №15-34/306818 від 29.04.2016 р., відомості щодо права власності на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 МБТІ відсутні.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки Олешківської сільської ради №473 від 05.07.2016 року на час смерті ОСОБА_3 на час його смерті з ним проживав його син, ОСОБА_4.

Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від № 997/02-14 від 13.07.2016 року після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заведена.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 його батьком зазначено ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідки Олешківської сільської ради №480 від 05.07.2016 року вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 на час його смерті з ним проживала позивачка- ОСОБА_1. та дружина спадкодавця, відповідачка ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, батьками позивачки зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Згідно довідки Першої Снятинської держвної нотаріальної контори № 996/02-14 від 13.07.2016 року після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена спадкова справа на підставі заяви доньки померлого ОСОБА_5

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №995/02-31 від 13.07.2016р., винесеною державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України"Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності"від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ«Про власність»вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року№ 885-ХІІбуввведений в діюЗакон України "Про власність".

Пленум Верховного Суду України упостанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"(далі Постанова) роз'яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цьогоЗакону(з 15.04.1991року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 року спадкове будинковолодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також проживав ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, то кожному з його членів належало по 1/2 частині спірного будинковолодіння.

Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття була неповнолітньою.

Відповідачка спадщину не прийняла, оскільки подала до Першої Снятинської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачами даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4статті 174 ЦПК Україниу разі визнання позову відповідачами, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідност.11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1ст.57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідност.60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а тому за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1

На підставі наведеного, ст.ст. 120, 123, 529, 548, ЦК України (1963 року), ст.1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.11, 60,209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.