ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/318/16-ц
Позовне провадження Провадження № 2/170/109/16
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2016 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Сушик Н.В., за участю секретаря Копитко І.О., представника позивача Повєткіна Ю.В., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Самарського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 23 лютого 2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг».

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., а також 5 відсотків від суми позову.

В порушення умов кредитного договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 17 273,48 грн., в тому числі, 2 199,91 грн. - заборгованість за кредитом; 11 161,85 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 612,98 грн. - пеня та комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - фіксована частина, 798,74 грн. - процентна складова.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі.

В судовому засідання у режимі відеоконференції представник позивача Повєткін Ю.В. позовні вимоги підтримав із зазначених у заяві підстав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно укладав з банком договір кредиту, точної дати укладення не пам'ятає, однак ніби це було до 2011 року. Пізніше, як йому здається, в 2011 році між ним та банком було укладеного договір реструктуризації, та йому видано картку "Універсальна" на якій не було коштів та на яку він мав сплачувати кошти для погашення кредиту. Після погашення кредиту він здав дану картку в банк. Близько трьох років тому до нього звернулась невідома йому особа з приводу погашення заборгованості за кредитом, проте він пояснив, що заборгованість ним погашено і це погоджено банком.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

За правилами ст.ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Цивільні права та обов'язки виникають при настанні певного юридичного факту.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з наведеного визначення, а також враховуючи положення ст. 11 ЦК України, єдиною підставою виникнення зобов'язання за кредитним договором є саме договір, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитодавцем та кредитором.

Судом встановлено, що відповідно до позовної заяви банк просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла на підставі договору від 23.02.2012 року, за яким йому видано кретит в розмірі 2 500 грн. (а.с. 2).

Проте, до позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.06.2011 року (а.с. 9), розрахунок заборгованості за договором від 15.06.2011 року (а.с. 6), Умови і Правила надання банківських послуг, які і складають кредитний договір № б/н від 15.06.2011 року, хоча позивач в поданій позовній заяві посилається саме на договір від 23.02.2012 року, як на правову підставу для стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання, а також обґрунтовує стягнення відсотків за користування кредитними коштами та штрафів у зв'язку із невиконанням відповідачем, своїх зобов'язань за договором № б/н від 23.02.2012 року.

Поряд з тим, сама анкета-заява позичальника ОСОБА_2, яку банк надав в якості доказів не містить даних щодо кредитного ліміту, що в свою чергу позбавляє можливості перевірити правильність нарахованої заборгованості, відсотків за кредитом, пені, комісії та штрафних санкцій.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення договірних правовідносин позики між сторонами на підставі договору банківського кредиту та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов'язань, подавши суду відповідний договір банківського кредиту, оскільки обов'язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Приймаючи, до уваги, що позивач не надав суду доказів того, що 23.02.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, суд приходить до переконання про необхідність відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

На підставі статей 11, ЦК України, керуючись статтями 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Сушик