АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1776/16 Справа № 174/394/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс»

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди завданої неправомірними діями, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс» (далі ПрАТ «Юкрейніан кемікал продактс»), третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області (далі ВВД ФСС НВ ПЗУ у Верхньодніпровському районі) про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди завданої неправомірними діями.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що він, працюючи у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ЗАТ «Кримський Титан», яка розташована у м. Вільногірську Дніпропетровської області, втратив професійну працездатність внаслідок професійного захворювання.

У звязку з тим, що акт за формою П-4 було складено з порушенням строків лише 12.03.2009 року, а для розрахунку страхової виплати застосовано заробітну плату в сумі 3381 грн. 88 коп. замість 4427 грн. 19 коп., відповідні відсотки втрати працездатності та коефіцієнти підвищення страхових виплат застосовані до нижчої заробітної плати, чим йому завдано збитки у розмірі 51807 грн. 10 коп., які позивач вважає майновою шкодою та збитками.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року визнано неправомірним складання роботодавцем акту за формою П-4 від 12.03.2009 року, саме 12.03.2009 року.

Рішення набрало законної сили 18.02.2014 року.

Також позивач посилається на те, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду. Кошти, які він мав отримати за умови недопущення порушень з боку відповідача по затягуванню розслідування його професійного захворювання, мали б суттєво покращити якість його життя та здоровя. Різниця, яка утворилася у розмірі соціальних виплат, в результаті неправомірних дій з боку відповідача, завдає йому моральних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 7308 грн., наводячи відповідний розрахунок, яку просить стягнути з відповідача.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс», , юридична адреса: вул. Мечникова, б. 2, літера А, м. Київ, на користь ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_1, завдану йому майнову шкоду у розмірі 47817,36 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс», , юридична адреса: вул. Мечникова, б. 2, літера А, м. Київ, на користь ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_1, завдану йому моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс», , юридична адреса: вул. Мечникова, б. 2, літера А, м. Київ, на користь ОСОБА_2, і/к № НОМЕР_1, втрати на проведення експертизи в сумі 5529,60 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс», , юридична адреса: вул. Мечникова, б. 2, літера А, м. Київ, на користь держави Україна судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан кемікал продактс», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з філію «ВГМК» ПрАТ «ОСОБА_3» та отримав професійне захворювання, що підтверджується копією трудової книжки (т. 1 а.с. 8-10), висновками МСЕК, виписками з історії хвороби, консультативними висновками, актом № 1 за формою П-4 розслідування хронічного професійного захворювання, який складено та затверджено 12.03.2009 року (т. 1 а.с. 11-13, 42-47, 113-117), та сторонами не заперечується.

З довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) вбачається, що інформація щодо розміру середньої заробітної плати ОСОБА_4 надана за період з вересня 2008 року до лютого 2009 року (т. 1 а.с. 26).

Довідкою МСЕК від 18.05.2009 року позивачу встановлено втрату працездатності від профзахворювання, що підтверджено під час подальших оглядів. З 21.04.2009 року первинно встановлено сукупно 30 % втрати працездатності. Позивач на теперішній час є інвалідом третьої групи по професійному захворюванню. 15.12.2014 року позивачу встановлено 65 % втрати працездатності (т. 1 а.с. 42-47).

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року визнано неправомірним складання роботодавцем акту за формою П-4 від 12.03.2009 року 12.03.2009 року. Рішення набрало законної сили 18.02.2014 року (т. 1 а.с. 17-20).

06.02.2015 року позивачу надано підприємством довідку про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) за період з грудня 2008 року по січень 2009 року та з вересня 2008 року по лютий 2009 року (т. 1 а.с. 23, 24).

Згідно висновку № 3292/3203-15 судової економічної експертизи від 10.11.2015 року розмір щомісячних страхових виплат, згідно розрахунку ОСОБА_2, втраченого заробітку (страхової виплати) від несвоєчасності виплати заподіяних йому збитків при втраті ним працездатності внаслідок професійного захворювання, яке ОСОБА_2 отримав на підприємстві відповідача в звязку із неправомірним (понад встановленого законодавством України строку) складання відповідачем акту № 1 за формою П-4 від 12.03.2009 року з розслідування причин виникнення в нього професійного захворювання, наведеного у позовній заяві ОСОБА_2, за період з 21.04.2008 року по березень 2015 року становить 20 2519,34 грн.

В результаті проведеного дослідження, розмір втраченої ОСОБА_2 вигоди (різниця між розрахованими експертами щомісячними страховими виплатами та виплатами призначеними постановами ФСС) в звязку з втратою ним заробітку (страхової виплати) від несвоєчасності виплати заподіяних йому збитків при втраті ним працездатності внаслідок професійного захворювання, яке ОСОБА_2 отримав на підприємстві відповідача, в звязку з неправомірним (понад встановленого законодавством України строку) складання відповідачем акту № 1 за формою П-4 від 12.03.2009 року з розслідування причин виникнення в нього професійного захворювання за період з 21.04.2009 року по березень 2015 року становить 47 817,36 грн. (а.с. 167-175).

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в суді підтвердив, що на підставі чинного на теперішній час акту № 1 за формою П-4 від 12 березня 2009 року та довідки МСЕК відділенням ВВД ФСС НВ ПЗУ у Верхньодніпровському районі було виплачено позивачу одноразову допомогу та виплачуються щомісячні страхові виплати згідно законодавства.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачу регулярно нараховуються страхові виплати, що підтверджується відповідними постановами третьої особи (т. 3 а.с. 185-195197-199, 202-206, 209, 215-216, 221-222, 227, 228, 232, 233, 236-240. 243-248, т. 2 а.с. 1, 4, 5, 11-13, 19, 20, 25, 26, 38-42).

Що також підтверджується відомостями з банку, щодо розмірів отриманої позивачем пенсії за період з 2009 року до квітня 2015 року (т. 1 а.с. 122-125).

Задовольняючи позов районний суд прийшов до правильного висновку, що, оскільки акт за формою П-4 складено підприємством з порушенням строків лише 12.03.2009 року, а для розрахунку страхової виплати було застосовано середню заробітну плату 3381,88 грн. замість 4427,19 грн., тому відповідні відсотки втрати працездатності та коефіцієнти підвищення страхових виплат були застосовані до нижчої заробітної плати, внаслідок чого позивач недоотримав певні суми, які підлягають стягненню саме з підприємства.

Такий висновок суду узгоджується з вимогами статті 28 Закону України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон N 1105-XIV) страховими виплатами є грошові суми, які згідно із Законом Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, уразі настанні страхового випадку.

Відповідно до частин другої, третьої статті 40 Закону N 1105-XIV страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком; зазначений строк встановлюється МСЕК.

Відповідно до ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 22 ЗУ «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. № НОМЕР_2 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин у 2009 році) встановлено, що роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом міністрів України за погодженням з всеукраїнським обєднанням профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобовязаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

На час виникнення спірних правовідносин, діяв «Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затверджений постановою КМУ від 25 серпня 2004 року № 1112 (далі Порядок № 1112), положення якого поширювалась на роботодавців та осіб, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт).

Відповідно до п. 76 цього ж Порядку розслідування випадку професійного захворювання проводилось протягом 10 робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3. У разі потреби роботодавець продовжує за поданням голови комісії з розслідування строк розслідування, але не більше ніж на один місяць. Копія наказу надсилається всім членам комісії.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.22,1166 ЦК України, суд першої інстанція обґрунтовано послався на встановлені під час розгляду справи правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 47817,36 грн., розмір якої визначено висновком експерта.

Тому заперечення відповідача, викладені у тому числі і в апеляційній скарзі, щодо порушення строків складання акту № 1 за формою П-4 від 12.03.2009 року, що на його думку не спричинило порушення прав позивача, оскільки відсутній причинно-наслідковий звязок між діями відповідача та порушенням прав позивача, у тому числі і щодо надання позивачу довідки про середню заробітну плату на його вимогу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також необґрунтованим та помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що третьою особою не правильно застосовано для розрахунку розміру виплати страхових виплат, період 6 календарних місяців, що передували складанню акту за формою П-4, в свою чергу призвело до несвоєчасного розрахунку страхових виплат.

Відповідно до п.76 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (далі - Порядок № 1112), який діяв на момент встановлення мого професійного захворювання, організація розслідування причин виникнення професійного захворювання та видання наказу про призначення комісії з розслідування покладалася на роботодавця. Розслідування випадку професійного захворювання повинно було проведено протягом десяти робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3. У разі потреби роботодавець продовжує за поданням голови комісії з розслідування строк розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Наказ про створення комісії з розслідування № 01 було видано філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «ОСОБА_3 ТИТАН» 19.01.2009, однак строки проведення розслідування були порушені. Так, наказом від 27.01.2009 № 12 роботодавцем продовжено строк розслідування причин професійного захворювання до 17.02.2009 року. Таке продовження відповідало вимогам пункту 76 Порядку № 1112. Однак 11.02.2009 роботодавцем було видано наказ № 32 про зупинення роботи комісії з 10.02.2009. Таке зупинення роботи комісії не передбачено Порядком № 1112. У зв'язку з тим, що роботодавцем неправомірно було видано наказ про зупинення роботи комісії, акт з розслідування причин виникнення професійного захворювання було складено та затверджено лише 12.03.2009 року.

У жовтні 2013 року Позивач звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом до філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «ОСОБА_3 ТИТАН» з позовом про зобов'язання вчинити певні дії, а саме внести зміни до акту за формою П-4 в частині дати затвердження акту та визнанати неправомірним складання акту №1 за формою П-4 від 12 березня 2009 - 12 березня 2009 року.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.10.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме судом визнано неправомірним складання акту за формою П-4 від 12 березня 2009 року - 12 березня 2009 року. Рішення набуло законної сили з моменту винесення Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.02.2014 року.

Страхові виплати Позивачу проводилися на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105 в редакції, яка діяла до 1 січня 2015 року), що діяв на момент виникнення правовідносин щодо призначення мені страхових виплат та Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24 (далі Порядок № 24).

Частина перша ст. 34 Закону № 1105 в редакції, що діяла до 1 січня 2015 року передбачає, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Частина десята цієї ж статті визначає, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1.7. Порядку № 24 середньомісячний заробіток для обчислени розміру страхових виплат потерпілому та особам, які мають на це право, визначається згідно з пунктами 10, 11, 12, 13, 14, 15 статті 34 Закону № 1105 в редакції, яка діяла до січня 2015 року та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Відповідно до роз'яснення, наданого Міністерством праці та соціальної політики України від 15.11.2001 року № 20-442, при обчисленні середньої заробітної плати страховим випадком вважається нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання. Тому за розрахунковий період для обчислення страхових виплат приймається 6 повних календарних місяців роботи застрахованої особи (з 1-го до 31 числа місяця), що передують місяцю в якому складено акт про нещасний випадок або акт розслідування професійного захворювання. Таким чином, у разі своєчасного проведення розслідування мого професійного захворювання та складання акту за формою П-4 у строк до 19.02.2009 року (1 місяць з дня видання наказу про створення роботодавцем комісії з розслідування), розрахунковим періодом, за який мала би обчислюватися Позивача середня заробітна плата були останні шість місяців, які передували місяцю, в якому настав страховий випадок, а саме за шість місяців до 19.02.2009, тобто за серпень 2008 року по січень 2009 (включно). Однак, у зв'язку з тим, що акт за формою П-4 було складено з порушенням строків лише 12 березня 2009 року, для розрахунку страхової виплати було застосовано середню заробітну плату з вересня 2008 року по лютий 2009 року.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності стягнення коштів саме з роботодавця.

Розмір стягнутої моральної шкоди колегія суддів вважає обгрунтованим, таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням конкретних обставин по справі, моральних страждань Позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Решті обставинам викладеним у скарзі, районний суд дав належну оцінку в обґрунтовано викладеній мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд позбавлений можливості надавати переоцінку доказам, які судом першої інстанції досліджені без порушення встановленого порядку їх дослідження, посилань на докази, в досліджені яких судом першої інстанції було відмовлено, апеляційна скарга не містить.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан кемікал продактс» відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: