Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 325/1698/15 Головуючий у 1 інстанції: Шеїна Л.Д.
№ провадження 22-ц778/602/16 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона народила дитину ОСОБА_5.

Батьком дитини є відповідач по справі.

Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утримання.

Відповідача, до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання, тобто до 30 квітня 2012 року.

Відповідно до рішення суду з травня 2012 кроку з відповідача були стягнути аліменти на період навчання сина в Таврійському державному агротехнічному університеті.

Зазначає, що на цей час з 01.09.29015 син продовжує навчання у цьому ж вищому навчальному закладі за денною формою навчання за ОКР «магістр».

Всі витрати, пов'язані з матеріальним забезпеченням сина, вона несе одноособово.

Син навчається на комерційній основі, стипендії не отримує. Будь якого доходу, окрім її матеріальної допомоги, він не має.

За договором навчання фахівця, загальна вартість освітньої послуги становить 12 640 грн. 00 коп. за 1 рік і 6 місяців навчання, що покладає на неї додаткове матеріальне навантаження.

Крім того, на період навчання є необхідність витрат вартість проїзду в навчальний заклад, харчування сина в студентській їдальні, послуги Інтернету, який необхідний для виконання тестових завдань, курсових робіт в процесі навчання, канцелярські товари, проводиться оплата друку та копіювання необхідних методичних матеріалів та робочих зошитів, обслуговування та ремонту комп'ютера, тощо.

Зазначене покладає на неї додаткових матеріальних навантажень.

У зв'язку з тим, що вона обмежена у розмірі допомоги, яку вона може надати сину, її недостатньо для повноцінного розвитку дитини та її матеріального забезпечення, вважає, що відповідач зобов'язаний приймати участь в утримання сина.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною 23 річного віку.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 03.09.2015 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави у сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Позивач ОСОБА_4 та трет»я особа ОСОБА_5 надали письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Інші учасники апеляційного розгляду не з»явилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь яких письмових клопотань від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1,305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно положень ч.ч.1,3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надати утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З 01.09.2015 року ОСОБА_5 навчається на денному відділенні ОКР «магістр» факультету «Економіки та бізнесу», Таврійського державного агротехнологічного університету навчання триватиме по 28.02.2017 року(а.с.7), загальна вартість освіти становить 12640 грн.(а.с.8).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність у ОСОБА_5 потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із його навчанням та обов'язок відповідача його утримувати

Згідно довідки виконавчого комітету Приазовської селищної ради від 12.08.2015 року №7694 ОСОБА_8 зареєстрований і проживає з матір'ю ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1. ( а.с.9)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 2073,03 грн., щомісяця, та працює інженером ПЦС у УДСО при ГУМВС Україниє з серпня 2015 року по жовтень 2015 року включно його дохід складав 7183,64 грн.(а.с.77).

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що за матеріальним становищем відповідач взмозі виплачувати аліменти на повнолітного сина у розмірі 1 / 4 частки від заробітку.

Між тим, при визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що відповідач має постійну роботу і стабільний дохід у виді заробітної плати, та отримує пенсію, однак не прийняв до уваги стан здоров"я його матері, з якою мешкає відповідач і яка є людиною похилого віку ( 88 років)має ряд захворювань, потребує постійного лікування, сам відповідач також є пенсіонером і у зв'язку із скрутним матеріальним становищем вимушений працювати.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що рішення суду про стягнення з відповідача матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 у зв"язку із продовженням ним навчання у розмірі 1/4 частки його доходу слід змінити, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів з 1 / 4 до 1/6 частки від заробітку(доходу), що узгоджується з вимогами норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307,309,314,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року по даній справі змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 03.09.2015 року, з 1 / 4 до 1 / 6 частки від його заробітку(доходу).

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: