ЄУН №337/3214/16-ц
№2/337/1568/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-21», ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_1. За життя батько заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі, квартиру АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншим спадкоємцем першої черги є дружина померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 В установлений законом строк - 10.02.2016р. він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. Його мати - ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась на його користь, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Квартира АДРЕСА_1, є кооперативною, пай за неї було виплачено батьком в повному обсязі у 1992 році, однак правовстановлюючих документів на квартиру батько за життя не оформив, в зв'язку з чим йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час він не має можливості оформити право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву з проханням слухати справу без його участі, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник ЖБК № «Будівельник-21» до початку судового засідання надав суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутністю представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, суду подана письмова заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність. Позов визнала в повному обсязі, заперечень проти позову немає.

Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був членом Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник -21» в якому розташована квартира АДРЕСА_1.

З довідок №18 від 29.03.2016р., №27 від 21.06.2016р., виданих Житлово-будівельним кооперативом «Будівельник-21», вбачається, що ОСОБА_1 був членом кооперативу, пай в розмірі 7813,03 карб., який складає вартість квартири АДРЕСА_1, виплачений ним повністю в грудні 1992 року. Після смерті ОСОБА_1 знятий з реєстрації з 05.02.2016р.,

Згідно зі ст. 15 Закону УРСР від 7 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність» (набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V з 20.06.07р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від 26 березня 1991 року положення статті 15 Закону Української РСР «Про власність» застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч.3 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року.

З урахуванням того, що пай за квартиру членом ЖБК ОСОБА_1 був виплачений повністю у 1992 році, він набув право власності на квартиру.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 67846700 від 12.09.2016р., відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 - відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 помер.

Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

При житті заповіт ОСОБА_1 не склав,а тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом є його син - ОСОБА_1, та його дружина - ОСОБА_2 Інших спадкоємців не має.

10.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_1

10.02.2016р. дружина померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_1, проти оформлення спадщини іншими спадкоємцями не заперечує.

27.07.2016р. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 постановою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, вирішити питання про оформлення спадщини на вказане спадкове майно в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із тим, що за життя ОСОБА_1 не отримав правовстановлюючий документ на спірну квартиру.

Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 будучі спадкоємцем першої черги за законом, реалізував своє право на прийняття спадщини за законом після свого померлого батька ОСОБА_1, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснював відмову від прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом оформити право власності неможливо.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 321, 328, 392 ЦК України, ст.15 Закону України «Про власність», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Сидорова