У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_6, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 3 вересня 2014 року встановлено, що 2 серпня 2012 року на автодорозі Харків - Щербаківка з вини водія ОСОБА_7, який керував автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). У результаті ДТП автомобіль «ВАЗ- 21099», номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, отримав механічні пошкодження, а він - тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно з ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-21099» становить 43 794 грн 71 коп.

Відповідно до полісу цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на час ДТП була застрахована у відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ «НАСК «Оранта»).

22 вересня 2012 року вінзвернувся до відповідача з повідомленням про ДТП, а 3 вересня 2014 року із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідач відмовив йому у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з пропуском річного терміну звернення із заявою про відшкодування на підставі ст. ст. 37.1, 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 43 794 грн 71 коп.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_6, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, вірно застосувавши положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування з пропуском річного строку, у зв'язку з чим ВАТ «НАСК «Оранта» правомірно відмовило йому у виплаті страхового відшкодування.

При цьому вимога заявлена про відшкодування шкоди, завданої майну, а не здоров'ю і річний строк обчислюється з моменту настання події, ДТП, а не з дати вироку.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний