УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Трускавецька міська лікарня», третя особа - відділ державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою представника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 23 вересня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2008 року, в справі № 2‑318/08 визнано неправильним формулювання причини її звільнення з роботи, зазначені в наказі комунального підприємства «Трускавецька міська лікарня» (далі - КП «Трускавецька міська лікарня») від 15 листопада 2006 року № 131, як звільнення «акушерки жіночої консультації ОСОБА_4 з 15 листопада 2006 року за п. 6 ст. 36 КЗпП України, як таку, що відмовилась продовжувати роботу в міській лікарні в зв'язку із змінами істотних умов праці», та змінено на формулювання - «розірвання трудового договору з акушеркою стаціонару жіночої консультації зі стаціонаром Трускавецької міської лікарні у зв'язку з ліквідацією стаціонару жіночої консультації та скороченням штату його працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.».

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від виконання даного рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, просила визнати таку бездіяльність КП «Трускавецька міські лікарня» протиправною та зобов'язати його видати відповідний наказ про зміну формулювання причини її звільнення.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення матеріального права, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду від 23 вересня 2008 року та зобов'язання його видати наказ про зміну формулювання причини звільнення позивачки з роботи.

Колегія погоджується з такими висновками судів.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2011 року відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області (далі - ВДВС Трускавецького МУЮ Львівської області) було відкрито виконавче провадження ВП № 23756430 на підставі виконавчого листа Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2011 року в справі № 2‑318/08.

Наказом КП «Трускавецька міська лікарня» від 4 квітня 2011 року № 52 «Про розгляд вимоги державного виконавця» в наказ КП «Трускавецька міська лікарня» від 15 листопада 2006 року № 131 внесено зміни в частині формулювання причини звільнення ОСОБА_4 з попереднього на «розірвання трудового договору з акушеркою стаціонару жіночої консультації зі стаціонаром Трускавецької міської лікарні у зв'язку з ліквідацією стаціонару жіночої консультації та скороченням штату його працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України».

Постановою заступника начальника ВДВС Трускавецького МУЮ від 21 квітня 2011 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 10 січня 2011 року.

Таким чином, посилання ОСОБА_4 на невиконання рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 23 вересня 2008 року є безпідставними.

За таких обставин, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скаргивисновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до оцінки доказів, однак відповідно дост. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик