У х в а л а

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з указаним позовом, за яким в процесі розгляду справи змінило позовні вимоги, та остаточно просило стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 38 759 грн 01 коп. заборгованості за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_6

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалось на те, що 30 жовтня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 0, за яким останній отримав кредит у розмірі 148 000 грн з терміном повернення до 10 листопада 2013 року; метою отримання кредиту було придбання транспортного засобу марки «Skoda», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який було передано ТОВ «ПростоФінанс» у заставу.

Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, проте станом на 10 січня 2013 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 116 277 грн 02 коп.

У травні 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи».

У січні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до спадкоємця ОСОБА_3 з вимогою погасити кредитну заборгованість спадкодавця ОСОБА_6, однак вказана вимога залишена без виконання.

Посилаючись на положення ст. 1282 ЦК України, а також на те, що спадкоємцями померлого є відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, позивач просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для стягнення з відповідачів (спадкоємців) заборгованості за кредитними зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_6 немає, оскільки відсутні відомості про видачу спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, а також не надано інших доказів спадкування відповідачами після смерті ОСОБА_6

При новому розгляді справи, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову з інших підстав, виходив з того, що спадкоємці відмовились погасити заборгованість боржника одноразовим платежем, а тому дійшов висновку, що у кредитора виникло право на пред'явлення позову про накладення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі, проте кредитор із таким позовом до спадкоємців не звертався, а обраний ним спосіб захисту права не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 жовтня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0, за яким останній отримав кредит в розмірі 148 000 грн для оплати автотранспортного засобу марки «Skoda», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Договором встановлено 14,5 % річних від непогашеної суми кредиту, а також термін повернення кредитних коштів до 10 листопада 2013 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_6 укладено договір застави транспортного засобу № 0, згідно з яким предметом застави визначено вищевказаний автомобіль марки «Skoda» вартістю (на день укладення договору) 198 000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 кредитних зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 116 277 грн 02 коп., з яких тіло кредиту - 105 429 грн 95 коп.; відсотки - 9 129 грн 87 коп; комісія - 1 687 грн 20 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 106 ,т. 1).

Листом від 08 червня 2011 року № 8597ТОВ «ПростоФінанс» звернулось до Першої Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори з повідомленням щодо наявності кредитних зобов'язань ОСОБА_6 перед ТОВ «ПростоФінанс» згідно з договором від 31 жовтня 2008 року, а також з клопотанням про надання інформації про спадкоємців боржника та доведення до їх відома вимоги кредитора про повернення боргу.

Після смерті ОСОБА_6 нотаріальною конторою 21 січня 2011 року заведена спадкова справа № 48/2011. На день смерті спадкоємцями померлого були: дружина - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_7 та батько - ОСОБА_8 Мати та батько відмовились від спадщини на користь сина (брата померлого) - ОСОБА_3, що підтверджується листом-відповіддю Першої Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори від 18 січня 2012 року № 114/02-14/6.

18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило право вимоги за кредитним договором від 31 жовтня 2008 року № 0 позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що у січні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до спадкоємця ОСОБА_3 з вимогою погасити кредитну заборгованість спадкодавця ОСОБА_6, яка залишена цим спадкоємцем без виконання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Висновки суду про те, що позовні вимоги кредитора задоволенню не підлягають, оскільки спадкоємці відмовилися сплатити борг одноразовим платежем, є неспроможними, так як суперечать ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Отже, відповідачі як спадкоємці померлого позичальника, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції на вказані положення закону уваги не звернув, доводів та заперечень сторін належним чином не перевірив, не встановив у повному обсязі фактичні обставини, що мають значення для справи, зокрема, не встановив обсяг спадкового майна та його вартість, враховуючи, що спадкоємців декілька, оскільки окрім спадкоємця ОСОБА_3, спадкоємцями померлого боржника є також ОСОБА_4 та ОСОБА_5; не з'ясував розмір частки спадкового майна кожного спадкоємця та його вартість; не з'ясував розмір боргу та період його нарахування, дійшовши передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, а тому рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович