Провадження №22-ц/784/554/16
Справа № 489/3751/15-ц Головуючий в 1 інстанції Губницький Д.Г.
Провадження № 22ц/784/554/16 Доповідач Маляренко І.Б.
Категорія: 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Довжук Т.С., Темнікової В.І.

За участю секретаря: Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26 жовтня 2013 року померла його мати ОСОБА_4.Спадщину за законом шляхом подання заяв до нотаріальної контори після її смерті прийняли він та відповідачки, доньки померлого раніше за матір брата позивача - ОСОБА_5, за правом представлення. Свідоцтв про право на спадщину нікому з них не видавалось.

Зі спадкодавцем ОСОБА_4 за місцем проживання в житловому будинку по вул. Космонавтів, 41 в м. Миколаєві на час її смерті ніхто зареєстрованим не був, але фактично з кінця 2008 р. - початку 2009 р. і до смерті з нею проживав позивач з дружиною та сином для надання їй допомоги у звязку із поганим станом здоровям та неміччю.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просив усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з допущеним судом порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Так, за правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню, а рішення суду за нормою ст. 213 ЦПК України повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Судом першої інстанції на підставі наявних у справі письмових доказів встановлено та не оспорюється сторонами, що 26 жовтня 2013 року померла ОСОБА_4, якій на праві власності належало ? частки житлового будинку по вул. Космонавтів, 41 в м. Миколаєві.

Після її смерті спадщину за законом прийняли шляхом подання заяв до нотаріальної контори її син ОСОБА_1 і за правом представлення відповідачки - доньки померлого раніше за матір брата позивача - ОСОБА_5. Свідоцтво про право на спадщину нікому із зазначених осіб не видавалось.

Зі спадкодавцем ОСОБА_4 за місцем проживання в житловому будинку по вул. Космонавтів, 41 в м. Миколаєві на час її смерті ніхто зареєстрованим не був, але фактично з кінця 2008 р.- початку 2009 р. і до її смерті з нею проживав син ОСОБА_1 з дружиною та сином, який надавав їй допомогу у звязку із поганим станом здоровям та неміччю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що відсутні правові підстави для усунення відповідачок від права на спадкування, оскільки заявлені вимоги не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів вважає даний висновок суду законним і обґрунтованим, виходячи з

наступного.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, поданих судом у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить зясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу

Тобто, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Як вбачається із матеріалів справи, пояснень свідків, спадкодавець ОСОБА_4 з січня 1978 року по день смерті, 26 жовтня 2013 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1,

З кінця 2008 р.- початку 2009 р. і до її смерті з нею проживав син ОСОБА_1 з сім'єю, який надавав їй допомогу у звязку з погіршенням стану здоровя.

Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, онучки спадкодавця ОСОБА_4, проживали окремо.

Приблизно за півроку до смерті ОСОБА_4 впала і не могла пересуватися самостійно, до цього часу, як пояснили свідки, прикутою до ліжка не була.

Статтями 202, 203 СК встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Сам позивач не заперечував того, що як син надавав допомогу матері, піклувався про неї, але не надав доказів того, що даної допомоги було недостатньо і потребувалась допомога відповідачок, а вони від її надання ухилялись.

Згідно із поясненнями свідків відповідачки періодично відвідували бабусю, у серпні 2013 року ОСОБА_2 здійснювала догляд за нею на період тимчасової відсутності позивача.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не надав суду беззаперечних доказів потреби спадкодавця у допомозі відповідачок і їх умисного ухилення від надання такої допомоги, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

? Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: