АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2016 у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Куш Віра Валеріївна про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2015 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою, яка була частково задоволена ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015, визнано протиправними дії державного виконавця - Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни щодо самовільної зміни суми стягнення за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 761/13085/14-ц, в задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2016 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1: - про визнання протиправними дій Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Кущ Віри Валеріївни від 18.02.2015 щодо закінчення без виконання виконавчого провадження № 45340170 за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2014 у справі №761/13085/14ц та визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та скасування постанови від 18.02. 2015 № 45340170 - скасовано, справу у цій частині передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Справа № 761/11193/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/11497/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Вимоги скарги заявник обґрунтовував тим, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження без виконання та ухвалення відповідної постанови від 18.02.2015 про закінчення виконавчого провадження є протиправними. Оскільки, зазначена державним виконавцем норма п. 3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та постанова Правління НБУ від 23.12.2014 № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» - не є законними підставами для закінчення виконавчого провадження № 45340170, так як боржника (юридичну особу) станом на день ухвалення постанови державного виконавця - не ліквідовано. Тому, скаржник вважав, що зазначені обставини не перешкоджають державному виконавцю продовжувати стягнення за виконавчим документом і не надають правових підстав для закінчення виконавчого провадження. Відкриття ліквідаційної процедури не є ліквідацією юридичної особи і, відповідно, не є законною підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2016 скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Куш Віра Валеріївна про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови - задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт вказує на те, що резолютивна частина ухвали ним не оскаржується, проте він зазначає, що задовольняючи його скаргу на дії та рішення державного виконавця, суд не взяв до уваги та не зазначив в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали мотивів та висновків щодо невідповідності актам вищої юридичної сили дій та рішення (постанови) державного виконавця щодо закінчення без виконання виконавчого провадження №45340170. Вказане на думку заявника, є порушенням ст.ст. 210, 213 ЦПК України і надає підстави для зміни судом оскаржуваної ухвали в її мотивувальній частині. Враховуючи вищевикладене, апелянт просить доповнити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали висновком щодо невідповідності дій та постанови державного виконавця щодо закінчення без виконання виконавчого провадження № 45340170 актам вищої юридичної сили - Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва заявнику було видано виконавчий лист у справі 761/13085/14-ц провадження №2/761/4547/2014 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк» на користь ОСОБА_1 вкладу у розмірі 19400 дол. США, що еквівалентно 251247,46 грн., проценти за користування вкладом у розмірі 786,41 дол. США, що еквівалентно 10184,72 грн. та три відсотки річних за порушення виконання грошового зобов'язання у розмірі 2656,88 грн., який було пред'явлено до виконання до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві.

07.11.2014 головний державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Кущ В.В. виніс постанову у виконавчому провадженні №45340170 про відкриття виконавчого провадження, зазначивши суму стягнення 264089,06 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 року визнано протиправними дії державного виконавця - Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни щодо самовільної зміни суми стягнення за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 761/13085/14-ц.

Згідно інформації про виконавче провадження 18.02.2015 дане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2016 про витребування інформації ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК» листом від 08.06.2016 повідомив суду, що 02.09.2014 постановою Правління Національного Банку України за № 545 ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до вимог ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» : «Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

03.09.2014 в ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК» запроваджено тимчасову адміністрації строком на три місяці з 03.09.2014 по 03.12.2014 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК»» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ -БАНК» ШевченкаО.В.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено на підставі наявних матеріалів справи, що на час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження 18.02.2015 підстави, визначені в п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», були відсутні, а тому суд вважав, що вимоги скарги щодо визнання протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Куш Віри Валеріївни від 18.02.2015 щодо закінчення без виконання виконавчого провадження №45340170 за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2014 у справі №761/13085/14-ц та визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Куш Віри Валеріївни про закінчення виконавчого провадження від 18.02.2015 №45340170, підлягали задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. До того ж колегія суддів звертає увагу, що позивачем не оскаржують ся вказані висновки, він з ними погоджується, а тому в порядку ст.. 303 ЦПК ухвала в цій частині перегляду не підлягає.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали мотивів та висновків щодо невідповідності актам вищої юридичної сили дій та рішення (постанови) державного виконавця щодо закінчення без виконання виконавчого провадження №45340170, то колегія суддів вважає їх такими, що не є достатніми для зміни судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 210 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий документ складається з: 1) вступної частини із зазначенням:

часу і місця її постановлення;

прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді);

прізвища та ініціалів секретаря судового засідання;

імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі;

предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновку суду;

строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до п.п. 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України (254к/96-ВР), на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на статті 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК (статті 224 - 226 ЦПК - при ухваленні заочного рішення) й інші норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін. У разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини, які згідно із Законом України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

В мотивувальній частині ухвали, що є предметом даного розгляду, судом встановлені обставини, які вказують на те, що на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження були відсутні підстави передбачені п. 3 ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», та надано їм відповідну юридичну оцінку, а також наведені норми закону, на підставі яких суд встановив обставини справи, права та обв'язки сторін та якими керувався при постановленні оскаржуваної ухвали, що в свою чергу відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України.

Крім того, предметом оскарження в даному випадку є скасування протиправних дій головного державного виконавця з приводу постановлення ним постанови про закінчення виконавчого провадження та сама ця постанова, що в свою чергу регулюється нормами спеціального законодавства, а саме Закону України «Про виконавче провадження», які і були застосовані судом при вирішені вказаної справи. Відповідно відсутність посилання на норми Конституції України та Конвенцію не є порушенням норм матеріального та процесуального права, до того ж сам позивач не зазначає конкретні норми Конституції та Конвенції, які слід застосувати до вказаних правовідносин. А тому підстав для зміни ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Колегія судів погоджується із висновками суду першої інстанції, так як судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: