Справа № 603/460/16-ц
Провадження №2/603/204/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.04.2003 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка №77, с.Бертники Монастириського району Тернопільської області; земельна ділянка площею 0,7596 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650173; земельна ділянка площею 0,4243 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650173. За життя ОСОБА_3 було складено заповіт на імя позивача ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину, оскільки вступив в управління спадковим майном. 07.10.2005 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0,1791 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1,4849 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650296. Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки проживав на час смерті разом із спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вищезазначене спадкове майно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі йому відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок а також земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

ОСОБА_3 померла 16.04.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №143373, виданим 18.04.2003 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільській області, актовий запис №5.

Як вбачається із довідки №158 від 23.05.2016 р. виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3Г належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 77, с.Бертники Монастириського району та земельна ділянка площею 1,18 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №650173.

Належність зазначених земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 28.06.2016 року та № №НВ-016 від 28.06.2016 року, а також витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданими відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області № 276/86-16 від 02.06.2016 року.

Згідно виписки з погосподарської книги №8 Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області за 1991-1995 роки вбачається, що в господарстві за особовим рахунком №299 проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова сімї, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - чоловік, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син.

Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004№1952-IV передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необовязковим.

Відповідно до довідки №158 від 23.05.2016 р., згідно записів по господарської книги №2 (на 2001-2005 рр) на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 в будинку за адресою с.Бертники Монастириського району Тернопільської області проживав та був зареєстрований син померлої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР(в ред.1963р.), якою регулювались спадкові відносини на момент відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_3, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, у відповідності зі ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963р.), позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, оскільки проживав разом із спадкодавцем.

Згідно заповіту від 29.11.1999 року, посвідченого секретарем Бертниківської сільської ради Монастириського району, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б і коли не знаходилось і з чого б не складалось, заповіла сину ОСОБА_1

Також судом встановлено, що 07.10.2005 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №208362, виданим 26.05.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №9.

Як вбачається із довідки №163 від 25.05.2016 р. виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 за життя належала земельна ділянка площею 1,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650296.

Належність зазначеної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 03.06.2016 року та №НВ-016 від 03.06.2016 року, а також витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданими відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області № 276/86-16 від 02.06.2016 року.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на вищевказані земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, оскільки є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №233106 виданим виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 26.05.2016 року.

29.07.2016 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте, як вбачається із листа Монастириської державної нотаріальної контори №895/01-16 від 29.07.2016 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та відсутністю державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На день розгляду справи вказані правовстановлюючі документи втрачені, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 524, 530, 549 ЦК УРСР(в ред.1963р.), ст.ст.328, 392, 1222, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.04.2003 року, а саме:

-житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка №77 с.Бертники Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 119,6 кв.м., житловою площею 69,2 кв.м. під літерою «А», літня кухня «Б», огорожа №1, ворота, хв. №2;

- земельну ділянку площею 0,7596 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0046, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650173;

- земельну ділянку площею 0,4243 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0216, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650173.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер 07.10.2005 року, а саме:

- земельну ділянку площею 0,1791 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0352, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650296;

- земельну ділянку площею 1,4849 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0182, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №650296.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7