Справа №573/1094/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 22-ц/788/1555/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої (Миколаївської) селищної ради Білопільського району Сумської області, орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні дитини,-

в с т а н о в и л а:

06 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, починаючи з другої половини травня 2016 року, з невідомих для нього причин почала створювати йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, не дає з ним бачитись у визначенні органом опіки та піклування дні.

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив визначити наступні способи його участі у вихованні сина ОСОБА_5: побачення п'ять разів на тиждень з понеділка по п'ятницю з 18:00 год. до 20:00 год.; тривале побачення з 16:00 год. кожної суботи до 18:00 год. неділі; спільний відпочинок та проживання із сином під час другої половини кожних осінніх, зимових, весняних та літніх шкільних канікул; необмежене спілкування з сином за допомогою засобів телефонного зв'язку, поштового та інтернет зв'язку, які не передбачають безпосереднє особисте спілкування; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення із сином (неділю), або цей день передує дню побачення (п'ятниця), або є наступним після нього (понеділок), то такі дні дитина проводить з батьком.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином:

- шляхом тривалих побачень першої та третьої суботи з 16 години до 18 години першої та третьої неділі кожного місяця за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 з обов'язковим поверненням сина до місця його постійного проживання;

- шляхом побачень кожної п'ятниці з 18 до 20 години за місцем проживання сина ОСОБА_6 АДРЕСА_1;

- шляхом спілкування та спільного відпочинку з сином протягом зимових, весняних, літніх та осінніх канікул у рівних частках з матір'ю за попередньою домовленістю між собою батьків щодо конкретної дати початку побачень з сином за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 з обов'язковим поверненням сина до місця його постійного проживання.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачка постійно чинила перешкоди позивачу у вільному спілкуванні з сином, що було неодноразовим приводом для розгляду відповідних скарг ОСОБА_3 органами опіки та піклування, внутрішніх справ та місцевого самоврядування, докази чого містяться у матеріалах справи. Тому, в першу чергу позивач просив суд заборонити ОСОБА_4 перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітнім сином.

Позивач також вважає, що рішення суду не відповідає інтересам малолітньої дитини, в інтересах якої воно фактично приймалось, звужує особисті немайнові права позивача та його неповнолітнього сина.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та його представника ОСОБА_7, пояснення відповідачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги та визначаючи спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір з приводу часу зустрічей батька з сином. Докази неналежного догляду дитини з боку батька відсутні. При визначенні порядку та тривалості побачень, суд враховував висновки органів опіки та піклування. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони з 15 вересня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 35).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 20 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23 лютого 2016 року (а.с.5).

Судом встановлено, що вказаним вище рішенням суду відповідачці ОСОБА_4 було відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2016 року визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 разом із матір'ю ОСОБА_4

Рішенням цього ж суду від 08.02.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання спільної дитини сторін.

26 січня 2016 року виконкомом Жовтневої селищної ради Білопільського району за заявою ОСОБА_3 було визначено порядок спілкування та участі у вихованні позивача з сином, а саме: з 18 години п'ятниці до 14 години неділі щотижня, канікули навпіл (а.с.28).

З висновку органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації від 08 серпня 2016 року №01-18/2070 вбачається, що, враховуючи інтереси дитини, рішення комісії з питань захисту прав дитини Білопільської районної державної адміністрації від 02 серпня 2016 року №29, вказаний орган вважає доцільним надати можливість позивачу брати участь у вихованні сина ОСОБА_6 шляхом підтримування з дитиною регулярних особистих стосунків і прямих контактів протягом кожних вихідних днів з 18 години п'ятниці до 18 години суботи за місцем проживання батька. Протягом весняних, літніх, осінніх та зимових канікул надати можливість спілкування та відпочинку із сином у рівних частинах часу за попередньою домовленістю з матір'ю ОСОБА_4 Надати ОСОБА_3 можливість спілкування з сином протягом святкових та неробочих днів за попередньої домовленістю з матір'ю з урахуванням побажань дитини. Надати можливість ОСОБА_3 підтримувати постійне щоденне спілкування з сином у телефонному режимі, спілкування через мережу "Інтернет" у період з 16 до 21 години з урахуванням побажань самої дитини (а. с. 90 - 91).

Виходячи з положень ст. ст. 141 та 153 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в т.ч. і на безперешкодне спілкування.

Частиною 1 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 11 та ч. ч. 1-2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України слідує, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно принципів 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою.

Частиною 2 статті 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Колегія суддів погоджується з висновками органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації про порядок участі батька в спілкуванні.

Враховуючи вік дитини, необхідність поновлення систематичного спілкування батька з сином, щире прагнення позивача до цього, колегія суддів прийшла до висновку, що запропонований органом опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації порядок участі батька в вихованні, який покладений в основу оскарженого рішення, є виваженим, відповідає інтересам сторін та не зашкодить інтересам дитини.

Не може погодитися колегія суддів і з пропозицією апелянта щодо необхідності встановлення часу спілкування батька ОСОБА_3 з сином з понеділка по п'ятницю включно з 18 до 20 години, оскільки такі побачення будуть заважати дитині належним чином готуватись до шкільних занять та відпочивати. Як встановлено судом першої інстанції, відповідачка з роботи додому приходить о 18 годині і ввечері дитина разом з матір'ю виконують домашні завдання. Також судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час існують неприязні стосунки, а присутність батька в цей час буде відривати дитину від підготовки до шкільних занять.

Визначаючи позивачу тривалі побачення з дитиною лише у 1 та 3 суботи і неділі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 таким чином у 2 та 4 суботи і неділі теж буде мати можливість спільного відпочинку з дитиною, оскільки перебування дитини всі вихідні у батька порушує права матері дитини на спільний відпочинок у ці дні.

Враховуючи наведені вище обставини, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -