ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7432/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 15.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 014/1179/74/1551, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 002 755 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13 % річних з кінцевим терміном повернення до 15.10.2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 15.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 30.01.2008 року, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 115,60 кв.м., житловою площею 54,20 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 24.12.2007 року.

Оскільки відповідач (Позичальник), умови кредитного договору належним чином не виконує, виникла заборгованість, яка станом на 27.01.2016 року складає 1 772 833 грн. 60 коп.

У зв'язку з наявністю заборгованості позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом в якому, просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 1 772 833 грн. 60 коп. за кредитним договором № 014/1179/74/1551 від 15.10.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 115,60 кв.м., житловою площею 54,20 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності, установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 15.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 014/1179/74/1551, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 002 755 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13 % річних з кінцевим терміном повернення до 15.10.2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 15.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 30.01.2008 року, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 115,60 кв.м., житловою площею 54,20 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 24.12.2007 року.

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_3, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 27.01.2016 року виникла заборгованість, яка складає 1 772 833 грн. 60 коп.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Згідно п. 7.1 Договору іпотеки, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення іпотекодержателем в разі несплати іпотекодавцем двох чергових платежів згідно кредитного договору, протягом одного календарного року, або в разі, якщо позичальник, в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором, забезпечених іпотекою, не виконає їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно зі ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За вимогами частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» під час розгляду справи та викладення змісту судового рішення суд повинен вирішити такі питання:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16).

Звертаючись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні, позивач не зазначив у необхідних складових, передбачених цією нормою, зокрема початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Посилання позивача в заяві на визначення початкової ціни предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.

За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п.1.4 Договору іпотеки від 15.10.2008 року, яким вартість предмету іпотеку оцінюється в сумі 987 936 грн.

Отже, враховуючи те, що позичальник зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а договором іпотеки передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та в рахунок погашення заборгованості в сумі 1 772 833 грн. 60 коп. за кредитним договором № 014/1179/74/1551 від 15.10.2007 року звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зареєстрованого за № 1642д - квартиру квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 115,60 кв.м., житловою площею 54,20 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 987 936 грн.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про іпотеку», Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 1 772 833 грн. 60 коп. за кредитним договором № 014/1179/74/1551 від 15.10.2007 року звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зареєстрованого за № 1642д - квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 115,60 кв.м., житловою площею 54,20 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 987 936 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 26 592 грн. (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто два) 50 коп.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА