АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8225/15-ц Головуючий в 1 інстанції Мхітарян С.С.
Провадження №22ц/774/1212/К/16 Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участі секретаря: Чубіної А.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1;

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто ОСОБА_2 Ріг» - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто ОСОБА_2 Ріг» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Богдан-Авто ОСОБА_2 Ріг» про захист прав споживачівв якому зазначив, що 21.09.2013 року він купив у відповідача автомобіль марки Hyundai Elantra, кузов KMHD41EBDU883077, вартістю 198 100 грн. Позивач 19 разів звертався до відповідача із вимогою забрати своїми силами і коштами автомобіль у гарантійний ремонт і відремонтувати його. Автомобіль має недоліки, а саме: постійно горять лампи на щитку приборів (аварійні); не заводиться автомобіль (постійно із періодичною залежністю горять запобіжники); не працює від пульта відеокамера заднього виду; іонізатор хоч і є в автомобілі, але це не відображається на комбінації приладів, як про те вказано на сторінці 4-127 керівництва з експлуатації до автомобіля; 10.02.2015 року на підставі діагностики від 29.10.2014 року ремонтувалась задня підвіска. Вона знову потребує ремонту, бо згідно до такої ж діагностики від 29.05.2015 року і від 11.06.2015 року задня підвіска стала мати ще гірші параметри; відсутні сертифікати відповідності до автомобіля, згідно до обіцяних при продажі і написаному у листі № 101 від 29.08.2014 року (всі комплексуючи автомобіля, вт. Ч. магнітола, кондиціонер, та його складові є сертифікованими).

Позивачем уточнювались позовні вимоги, в останній їх редакції ОСОБА_1 просив суд зобовязати відповідача на протязі 3-х днів після рішення суду актом прийому передачі прийняти від позивача автомобіль із недоліками за адресом м. Кривий Ріг в. Міаська 15, бокс 216. Транспортувати автомобіль до продавця, або станції технічного обслуговування. На протязі 3-х днів скласти рекламаційні акти і вказати в ньому висновки, щодо заявлених недоліків у автомобілі. Після обоюдної згоди із недоліками і видами ремонтів оформити наряд заказ. На підстави нараду заказу усунути недоліки. У разі незгоди позивача із висновками рекламаційного акту зобовязати відповідача виконати певні дії на протязі 3-х днів організувати і провести експертизи.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що для виконання гарантійного ремонту транспортний засіб доставляється споживачем, оскільки спеціальними нормативним актом передбачено, що транспортний засіб доставляється споживачем лише в тому випадку, якщо цей транспортний засіб здатен рухатися.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не досліджено доказів, наданих ним на підтвердження свого позову, а заангажовано прийнято до уваги підроблені докази відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії рахунку фактури № КР 0001980 від 21.09.2013 року ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Богдан ОСОБА_2 Ріг» автомобіль Hyundai Elantra, кузов KMHD41EBDU883077, вартістю 198 100 грн. (а.с.3), згідно квитанції від 21.09.2013 року сума була сплачена (а.с.3).

Між ТОВ «Богдан ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі продажу автомобілю № 189 від 21.09.2013 року (а.с. 4-5).

ОСОБА_1 подавав неодноразово заяви про гарантійний випадок та скарги до відповідача (а.с. 6-23).

Згідно експертного висновку № Е-108 від 31.08.2015 року, замовником якої був ОСОБА_4, експерт ОСОБА_5 зробив висновки, що після вивчення наданої документації та перевірки роботи камери заднього виду легкового автомобілю НОМЕР_1 експертом встановлено: зображення заднього виду зявляється на головному екрані мультимедійної навігаційної системи при встановленій рукоятці автоматичної коробки передач у положенні «R» (задній хід). При виключенні камери заднього виду за допомоги кнопки заднього виду «ССD» на пульті дистанційного керування, зображення заднього виду на головному екрані мультимедійної навігаційної системи відсутнє. (а.с.24-27).

За результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 42 від 14.04.2014 року судовий експерт ОСОБА_6 зробив висновок, що оглядом можливостей меню головного пристрою автомобіля Hyundai Elantra, який був представлений для дослідження, встановлено, що можливість використання меню українською, чи російською мовою відсутня. Меню виконано англійською мовою.. Алгоритм індексації роботи іонізатора виявлений при проведенні огляду не відповідає описаному в керівництві з експлуатації. Технічним оглядом встановлено, що на досліджуваному автомобілі встановлені так звані щітки «Гібридного типу». Під час проведення технічного огляду виявлені пошкодження всіх колісних дисків дослідженого автомобіля у вигляді відшарування верхнього шару лакофарбового покриття. (а.с.28-31).

Як вбачається із доданих до позовної заяви документів (заяв ОСОБА_1 до ТОВ «Богдан ОСОБА_2 Ріг»), на точку зору позивача в автомобілі є недоліки які позивач просив усунути.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги суперечать вимогам п. 21 Наказу Мінпромполітики №721 від 29.12.2014р., оскільки спірний транспортний засіб заводиться та здатен самостійно пересуватись, тому позовні вимоги в частині зобовязання відповідача доставити транспортний засіб на СТО є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 626 ЦК України договір - це домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення ,заміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно вимогами ст.629 ЦПК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 631 ЦК України передбачає, що договір набирає чинності з моменту його укладення , та строком його дії є час , протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Між ТОВ «Богдан ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі продажу автомобілю № 189 від 21.09.2013 року.

В ході експлуатації вказаного транспортного засобу, на думку позивача у ньому виник ряд недоліків, зокрема: постійно горять лампи на панелі приладів, автомобіль не заводиться, горять запобіжники, не працює від пульта дистанційного керування відеокамера заднього огляду, іонізатор не відображається на панелі приладів, задня підвіска вимагає ремонту, відсутні сертифікати відповідності до автомобіля. У звязку із зазначеним, позивач неодноразово звертався із заявами про усунення вказаних недоліків до відповідача.

Правовідносини у сфері захисту прав споживачів покупців транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України «Про захист прав споживачів», Наказом Мінпромполітики №721 від 29.12.2004р.

У відповідності до ч. 3 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк.

Як вбачається із доданих до позовної заяви документів (заяв ОСОБА_1 до ТОВ «Богдан ОСОБА_2 Ріг»), на точку зору позивача в автомобілі є недоліки які позивач просив усунути.

ОСОБА_1 були надані відповіді ТОВ «Богдан ОСОБА_2 Ріг» від 27.04.2015, 29.05.2015, 12.06.2015, 16.06.2015, 23.06.2015, 25.06.2015, 29.06.2015, 30.06.2015, 30.06.2015, 07.07.2015, 07.07.2015, 21.09.2015, 21.09.2015, 30.09.2015, 13.10.2015, 19.10.2015, 21.10.2015, 22.10.2015р.

У відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець, виробник зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

У відповідності до п. 21 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів затверджений Наказом Міністерства промислової політики України №721 від 29.12.2004р., для виконання гарантійного ремонту ДТЗ доставляється Споживачем на один із пунктів сервісної мережі з компенсацією Виконавцем (Продавцем, Виробником) Споживачу підтверджених витрат на транспортування ДТЗ.

Якщо неможливо доставити ДТЗ своїм ходом, він транспортується в інший спосіб і доставляється до найближчого пункту сервісної мережі, означеного в Сервісній книжці, Виконавцем.

Таким чином, спеціальним нормативним актом передбачено, що доставка транспортного засобу для здійснення гарантійного ремонту здійснюється споживачем в тому випадку, якщо такий транспортний засіб здатен рухатись власним ходом.

Тільки в тому випадку, якщо транспортний засіб неможливо доставити власним ходом, такий транспортний засіб доставляється Виконавцем на евакуаторі або в інший спосіб.

Як вже зазначалось вище, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про здійснення гарантійного ремонту, разом із тим транспортний засіб позивач не надавав. Відтак навіть продіагностувати автомобіль для встановлення наявності/відсутності в ньому недоліків не було можливості. Не було можливості і усунути такі недоліки при їх наявності.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що для виконання гарантійного ремонту транспортний засіб доставляється споживачем, оскільки спеціальними нормативним актом передбачено, що транспортний засіб доставляється споживачем лише в тому випадку, якщо цей транспортний засіб здатен рухатися колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки п. 21 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів затверджений Наказом Міністерства промислової політики України №721 від 29.12.2004р., для виконання гарантійного ремонту ДТЗ доставляється Споживачем на один із пунктів сервісної мережі з компенсацією Виконавцем (Продавцем, Виробником) Споживачу підтверджених витрат на транспортування ДТЗ.

З огляду на вище наведено слід зазначити, що спеціальним нормативним актом передбачено, що доставка транспортного засобу для здійснення гарантійного ремонту здійснюється споживачем в тому випадку, якщо такий транспортний засіб здатен рухатись власним ходом.

Тільки в тому випадку, якщо транспортний засіб неможливо доставити власним ходом, такий транспортний засіб доставляється Виконавцем на евакуаторі або в інший спосіб.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою усунути недоліки автомобіля, жодна із заяв позивача не залишилась без реагування. На кожну заяву була надана своєчасна відповідь із пропозицією надати автомобіль для проведення огляду на предмет виявлення недоліків та їх усунення (в разі виявлення), разом із тим транспортний засіб позивач не надавав, а відтак навіть продіагностувати автомобіль для встановлення наявності/відсутності в ньому недоліків не було можливості. Не було можливості і усунути такі недоліки при їх наявності.

Посилання в апеляційній скарзі на ст. 6 глави VI Наказу 615 Міністерства інфраструктури України є безпідставним, оскільки це загальне правило для споживачів, в той час як спеціальним нормативним актом є Порядок гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів затверджений Наказом Міністерства промислової політики України №721 від 29.12.2004р.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги те, що абз. 3 п.2 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів затверджений Наказом Міністерства промислової політики України №721 від 29.12.2004р. виключено тому необхідно було посилатися на Наказ 615 Міністерства інфраструктури України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки виключений абзац не стосується даного спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено доказів, наданих ним на підтвердження свого позову, а заангажовано прийнято до уваги підроблені докази відповідача не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційні скарги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: