Провадження № 2/235/3073/16
Справа № 235/6844/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в місті Покровську Донецької області цивільну справу за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за обліковану електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2016 року ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за обліковану електричну енергію.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 6.1, кв.8. ДП «Регіональні електричні мережі» та ОСОБА_3 знаходяться в цивільно-правових відносинах, що підтверджуються відкриттям особового рахунку № 432220.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_3 ухилялась від укладення договору про користування електричною енергією та не зверталась до філії з відповідним питанням, тому був відкритий особовий рахунок №432220 на імя ОСОБА_3, що є фактичним підтвердженням правовідносин між споживачами електричної енергії енергопостачальною організацією, та свідчить про виникнення між сторонами договірних правовідносин. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносять. При проведені перевірок додержання вимог Закону України «Про електроенергетику», у боржника була виявлена заборгованість за обліковану електричну енергію, сума якої на липень 2016 року становить 2 828,04 грн., що підтверджується випискою із особового рахунку за спожиту електроенергію.

Зазначають, що основна частина боргу виникла з кінця 2012 року по кінець 2013 року по причині неповної сплати за спожиті кВт. У звязку з тим, що між ОСОБА_3Г та ДФ ДП «Регіональні електричні мережі» виникло спірне питання щодо спожитої електричної енергії та розрахованої суми боргу, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України на запит ОСОБА_5 порекомендувало з метою врегулювання проблемного питання, звернутися до ДФ ДП «Регіональні електричні мережі» для проведення звірки показів електролічильника, сплатити зазначену заборгованість за спожиту електричну енергію, а також в подальшому розрахунки проводити своєчасно та повному обсязі.

Позивач вказує, що 11 жовтня 2013 року станом на 30 вересня 2013 року по показникам лічильника 031931 абонентом ДФ ДП «Регіональні електричні мережі» ОСОБА_3, абонентським відділом був складений акт звірки у 2-х примірниках та підписаний з двох сторін, це свідчить про згоду ОСОБА_3 з вищезазначеним боргом.

Позивач зазначає, що враховуюче те, що заборгованість у сумі 2 828,04 грн. виникла з грудня 2015 року, то відповідно до величин індексів інфляції 2015-2016 років, інфляційна заборгованість за весь час прострочення становить 95,29 грн. три проценти річних від простроченої суми складає 31,14 грн. Виходячи з того, що сума заборгованості за спожиту електричну енергію складає 2 828,04 грн., то пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, становить 390,32 грн.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за обліковану електричну енергію, інфляційну заборгованість, три процента річних від простроченої суми, пеню від простроченої суми та сплачений судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_1О у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо позову заперечили у повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позов заперечив у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту письмового заперечення на позовну заяву, що містяться в матеріалах справи, просив суд у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень належними та допустимими доказами (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, з наступними змінами та доповненнями (далі Правила), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ 4 травня 2006 року № 562, з наступними змінами та доповненнями (далі Методика).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

На підставі п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією, розкрадення електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 6.1, кв.8., що підтверджується довідкою з Красноармійського центру єдиного замовника (а.с.32).

Судом встановлено, що між сторонами договору про постачання електроенергії не укладено, однак на ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок № 432220. Зазначена обставина визнана сторонами у справі у судовому засіданні, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказування не підлягає.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язаний здійснити на користь іншої сторони (кредитора) відповідні дії (передати майно, виконати роботу, оказати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматись від виконання певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору то вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв та ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Ураховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з електропостачання, а відповідач ОСОБА_3 такі отримувала та оплачувала, що підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справ, суд вважає, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що також і підтверджується відкриттям особистого рахунку на абонента № 432220 (а.с.68-74).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач на підтвердження наявної у відповідача ОСОБА_3 заборгованості у сумі 2828,04 грн. станом на 30.09.2013 року посилається на акт звірки від 11.10.2013 року, який було складено у двох примірниках, водночас до матеріалів справи долучений не був.

Відтак, відсутність письмового договору не спростовує виникнення між позивачем відповідачами вказаних правовідносин, оскільки певний час виконуються конклюдентні дії, зокрема, надання позивачем послуг з постачання електричної енергії та прийняття, користування відповідачем ОСОБА_3 вказаними послугами, здійснення їх оплати.

Водночас, заборгованість за надані послуги у сумі 2828,04 грн. станом на 30.09.2013 року позивачем жодним допустимим та належним доказом на в підтвердження фактів викладених у позовні заяві не підтверджено.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги наданий у судовому засідання представником позивача роздрукований електронний акт звірки № 1/432220 від 11.10.2013 року, оскільки такий не підписано відповідачами та позивачем, та не є належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем суду не доведено, що відповідач ОСОБА_4 станом на дату складання акта звірки 11.10.2013 року був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, або проживав в ній на законних підставах, а також, що на його імя був відкритий особовий рахунок, тобто що він також на час виникнення заборгованості був споживачем електричної енергії за зазначеною адресою, у звязку з чим позовні вимоги до нього також задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволені позовної вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги у 2013 році судом відмовлено, відтак не підлягає задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційної заборгованості, три відсотки річних від простроченої суми та пені.

Суд не приймає до уваги заяву представника відповідача ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, оскільки позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права.

Водночас, у судовому засіданні встановлено, що позивачем доказів про порушення відповідачами його прав, а саме, підтвердження боргу відповідачів у 2013 році суду не надано, відповідачі зазначений борг у судовому засіданні не визнали, відтак і права позивача порушено не було, а тому і підстав для застосування позовної давності немає.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення, тобто у даному випадку сплачений судовий збір при зверненні до суду із позовом позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст..ст. 10,11,60,61, 88, 208, 213-215,218,223 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

у задоволені позову Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за обліковану електричну енергію відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: С.В. Данилів