У х в а л а

іменем україни

8 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Маляренко А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Житлогосп» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року комунальне підприємство «Житлогосп» (далі - КП «Житлогосп») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг станом на 1 листопада 2013 року у розмірі 2 653 грн 13 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є балансоутримувачем житлових будинків міста та надає населенню послуги по обслуговуванню будинків та прибудинкових територій. ОСОБА_4 прописаний та проживає у АДРЕСА_1 та йому надаються комунальні послуги згідно особового рахунку № НОМЕР_1. Зазначав, що відповідач належним чином не сплачує за комунальні послуги, внаслідок чого станом на 1 листопада 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 2 653 грн 13 коп.

У серпні 2015 року позивач збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача 4 353 грн 33 коп. заборгованості за комунальні послуги, яка утворилася станом на 1 липня 2015 року (а. с. 149, 150).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2015 року до участі у справі як співвідповідачів залучено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а. с. 160).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4353 грн 33 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2015 року змінено. Позов КП «Житлогосп» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з кожного окремо, на користь КП «Житлогосп» по 1 088 грн 33 коп заборгованості по квартирній платі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням,

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив частково скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності ( частина перша статті 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизовані житлові приміщення передавались у спільну часткову або спільну сумісну власність, а утримання приватизованих житлових приміщень здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Правовідносини між співвласниками майна як суб'єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дійшов вірно висновку про те, що положення статей 160 та 162 ЖК УРСР регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
А.В. Маляренко О.М. Ситнік