Справа № 541/3095/15-ц
Номер провадження 2/541/149/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

при секретарі - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином,

в с т а н о в и в :

До Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_3. Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди розміром 250 000 грн. позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 17.06.2015 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України. ОСОБА_2 був засуджений судом за те, що повторно із корисливих мотивів вчинив дії по вербуванню, переміщенню, передачу людини, яким являється ОСОБА_3, з метою експлуатації у формі вилучення органу, нирки. Враховуючи, що позивач зазнав невідновних втрат здоров'я внаслідок протиправних дій ОСОБА_2, він вважає що йому спричинена моральна шкода яку він оцінює в сумі 250 000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив позовні вимоги ОСОБА_3 з підстав того, що він сам розмістив у мережі оголошення про можливість продажу своєї нирки. І за його сприяння він зміг реалізувати своє бажання, за що отримав 10 000 дол. США. У позовній заяві чітко не зазначено, які моральні страждання отримав ОСОБА_3 і чим він керувався при визначені розміру моральної шкоди в сумі 250000 грн.

Суд, заслухавши пояснення відповідача вивчивши матеріали цивільної справи встановив, що згідно вироку Солом'янського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та засудженого до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України суд звільнив ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та поклавши на нього обв'язки, передбачені законом.

Судом ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він діючи з корисливих спонукань з метою особистого збагачення вступив у змову з невстановленими особами направлену на повторне вербування, переміщення, передачу людини, вчинену з метою експлуатації у формі вилучення органів, з використанням обману та уразливого стану особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_3 та використовуючи збіг тяжких особистих та сімейних обставин останнього, запропонував йому стати донором нирки, за кошти в сумі 10000 дол. США. При цьому приховав відомості про негативні наслідки вказаної операції для здоров'я людини. В подальшому ОСОБА_2 забезпечив медичне обстеження ОСОБА_3 в м. Київ та організував виїзд в м. Коломбо Республіки Шрі-Ланка, де на початку березня 2012 року потерпілому в одній з клінік проведено видалення нирки.

Статтею 1197 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено факт вчинення ОСОБА_2 злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України відносно ОСОБА_3, який на переконання суду призвів до заподіяння останньому моральної шкоди, яка виразилась в усвідомленні його незаконного використання для трансплантації органів. І саме дії ОСОБА_2 опосередковано призвели до того, що він став донором нирки і як наслідок інвалідом 2 групи.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої злочином ОСОБА_3, суд враховує суть заявлених позовних вимог, обставини вчинення злочину, моральні переживання у зв'язку з невідновним ушкодженням здоров'я, тривалість лікування, подальші виниклі ускладнення здоров'я та неможливість тривалого активного громадського життя позивача. Судом також враховується віктимна поведінка ОСОБА_3, який добровільно хоч і за збігом тяжких обставин погодився стати донором органу, а тому вважає, що справедливою компенсацією його маральних страждань являється сума в розмірі 250 000 грн.

З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами про відшкодування шкоди заподіяної злочином, суд на підставі положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на 8 %. (2500*8% = 200 грн.)

Керуючись ст.16, 22, 1197 ЦК України , ст.ст. 10, 11, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір в розмірі 200 грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Городівський