РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку на підставі права на спадщину, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати за позивачем по справі ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,31 га, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка раніше належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 081160 від 05.11.2002 року в порядку спадкування.

В обґрунтування позову вказує, що 09 вересня 2008 року помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,31 га, розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 081160 від 05.11.2002 року. В 2012 році до Шевченківської державної нотаріальної контори звернулася дружина померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте не встигла оформити належно спадкові права, оскільки у 2014 році померла.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт за реєстровим, відповідно до якого все своє майно, що належить їй за законом, вона заповіла ОСОБА_1 (позивачу по справі).

Після звернення до нотаріальної контори було виявлено, що документи спадкодавців були пошкоджені, а саме: розмито печатки у свідоцтві про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_3, свідоцтві про смерть ОСОБА_2 та Державному акті на право приватної власності на землю, у звязку з чим, позивач не має змоги належно оформити свої спадкові права та змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Представник позивача по справі за довіреністю (а.с.50), а також сам позивач у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача по справі Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву за № 145/02-24 від 11.07.2016 року про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.27,45).

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09 вересня 2008 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 338397 від 04.02.2012 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,31 га, розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 081160 від 05.11.2002 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 180712 від 04.02.2012 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 24.06.2016 року, ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_3 (дошлюбне - Кащавцева), що підтверджується копією свідоцтва в матеріалах справи (а.с.8) та копією витягу (а.с.9).

В 2012 році до Шевченківської державної нотаріальної контори звернулася дружина померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте не встигла оформити належно спадкові права, оскільки 10 липня 2014 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 448465 від 11.07.2014 року в матеріалах справи (а.с.4).

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт за реєстровим № 17 від 14.05.2011 року, відповідно до якого все своє майно, що належить їй за законом, вона заповіла ОСОБА_1 (позивачу по справі) (а.с.5).

Після звернення позивача до нотаріальної контори було виявлено, деякі документи спадкодавців були пошкоджені, а саме: розмито печатки у свідоцтві про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_3, свідоцтві про смерть ОСОБА_2 та Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ХР № 081160 від 05.11.2002 року, що підтверджується копією листа держнотконтори № 175/01-16 від 24.06.2016 року (а.с.15).

Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.25,26).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо ОСОБА_3, померлої 10 липня 2014 року, вбачається, що після її смерті держнотконторою 11 листопада 2015 року було заведено спадкову справу № 171/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_1 24 червня 2016 року у цій спадковій справі було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1. Крім того, мається заповіт, посвідчений Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області 14 травня 2011 року за реєстровим № 17 (а.с.32-39, 5).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо ОСОБА_2, померлого 09 вересня 2008 року, вбачається, що після його смерті держнотконторою 11 лютого 2009 року було заведено спадкову справу № 29/2009 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_3 (дружиною). Крім того, мається заповіт, посвідчений Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області 18 серпня 2008 року за реєстровим № 122 (а.с.28-31).

При дослідженні судом зазначеного заповіту, було виявлено, що спадкодавець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за власною волею зробив таке розпорядження: «земельну ділянку площею 5,31 га, яка належить мені на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії І-ХР № 081160, виданий Шевченківською райдержадміністрацією 05 листопада 2002 року, заповідав у спадок громадянину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3 Грузія, який мешкає в селі Огурцівка, вулиця Жовтнева, 26 Шевченківського району Харківської області.

Враховуючи, що до даного часу спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3, прийняла спадщину після ОСОБА_2, і відповіднодо заповіту , все своє мано заповіла позивачу по сраві.

Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

На підставі вищевикладеного, так як майно на яке позивач бажає встановити право власності на спадщину, відкрилося після смерті ОСОБА_3, померлої 10.07.2014 року, яке раніше належало ОСОБА_2 померлому 09.09.2008 року, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, враховуючи, що в нього відсутні оригінали на дану земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ст.ст. 328, 1216, 1218,1268, 1276 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з площею 5,31 га, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, за заповітом ОСОБА_3, померлої 10.07.2014 року, яка раніше належала ОСОБА_2. на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 081160 від 05.11.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_5