Справа № 643/6701/16-ц
Провадження № 2/643/4354/16
12.09.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Коршак В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 117 958,67 грн., та судовий збір в сумі 1300,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на початку квітня 2016 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити гроші у розмірі 4700,00 доларів США. 09 квітня 2016 року вони уклали договір позики, а також відповідачем було написано розписку. Зі змісту вказаного договору та розписки вбачається, що 09 квітня 2016 року ОСОБА_2 отримав від позивача 4700,00 доларів США, та зобов'язався їх повернути до 14 квітня 2016 року. Однак, у вищезазначений розпискою та договором позики строк і дотепер ОСОБА_2 свого зобов'язання не виконав, чим порушив майнові права позивача. Добровільно повертати отримані кошти відповідач відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу станом на 02 червня 2016 року у розмірі 4700, 00 доларів США, що за курсом НУБ становить 117 958, 67 гривень.
У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
З оригіналу договору позики та оригіналу розписки вбачається, що 09 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в сумі 4700,00 доларів США, взявши на себе обов'язок повернути гроші в строк до 14 квітня 2016 року. На підтвердження укладання договору позики ОСОБА_2 додатково надав позивачу розписку написану власноручно ( а. с. 27,28 ).
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Пунктом1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
На підставі вищенаведеного, дослідивши оригінал договору позики та оригінал розписки, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів стягується судовий збір на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на ОСОБА_1 за договором позики від 09 квітня 2016 року суму боргу у розмірі 117 958,67 грн. (сто сімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 67 копійок), а також судові витрати у розмірі 1300,00 грн. (одна тисяча триста гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію заочного рішення направити за місцем проживання відповідача для відома.

Повний текст рішення надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя М.В. Мамалуй