Справа №487/6222/15-ц 23.02.2016 23.02.2016 23.02.2016
Провадження №22-ц/784/558/16
Суддя по 1 інстанції Андрощук В.В.
Категорія 53 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_2 до Миколаївського національного аграрного університету про захист порушених трудових прав,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Миколаївського національного аграрного університету (далі - Університет) про захист порушених трудових прав.

В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах, займаючи останнім часом посаду доцента кафедри економіки підприємств за контрактом, укладеним на строк з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року.

Наказом ректора університету від 24 червня 2015 року № 302 ОС вона звільнена із займаної посади з 30 червня 2015 року у звязку із закінченням строку трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Посилаючись на те, що її звільнення було незаконним, оскільки вона фактично працювала на умовах безстрокового договору, переукладаючи неодноразово контракт, та звільнена в період тимчасової непрацездатності, позивачка просила визнати незаконним наказ про її звільнення, поновити її на роботі та виплатити суму втраченого заробітку.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на дотримання вимог чинного трудового законодавства при звільненні позивачки.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивачки з роботи здійснено відповідачем з дотриманням чинного трудового законодавства, оскільки трудові відносини між сторонами по справі відбулися на строкових умовах. Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вони є похідними.

Колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, позивачка з 1991 року перебувала у трудових відносинах з Миколаївським державним сільськогосподарським інститутом, працюючи на посадах лаборанта, методиста, асистента кафедри економіки сільського господарства.

З 5 квітня 1999 року Миколаївський державний сільськогосподарський інститут ліквідовано і на його базі утворено Миколаївську державну аграрну академію.

Починаючи з 30 червня 2001 року позивачка призначена на посаду старшого викладача кафедри економіки сільського господарства Миколаївської аграрної академії на контрактній основі на період з 30 червня 2001 року по 30 червня 2006 року.

З 21 серпня 2002 року на базі Миколаївської державної аграрної академії, що ліквідована, утворено Миколаївський державний аграрний університет.

З 30 вересня 2002 року позивачка звільнена з посади старшого викладача у звязку із ліквідацією Миколаївської аграрної академії.

З 21 серпня 2002 року на базі Миколаївської державної аграрної академії, що ліквідована, утворено Миколаївський державний аграрний університет.

З 1 жовтня 2002 року позивачка зарахована по переводу з Миколаївської державної аграрної академії до Миколаївського державного аграрного університету, який з 3 жовтня 2012 року перейменований на Миколаївський національний аграрний університет, де працювала на посаді старшого викладача кафедри економіки сільського господарства за контрактами.

Зокрема, такі контракти з нею були укладені на періоди:

- з 1 липня 2003 року по 30 червня 2004 року;

- з 1 липня 2004 року по 30червня 2007 року;

- з 1 липня 2007 року по 30 червня 2010 року;

- з 1 липня 2010 року по 30 червня 2011 року;

- з 1 липня 2011 року по 30 червня 2014 року;

20 червня 2012 року позивачка уклала контракт з відповідачем на зайняття посади доцента кафедри економіки підприємств на строк з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2014 року, а 29 серпня 2014 року уклала аналогічний контракт на строк з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року на 0,5 ставки (а.с. 89-95, 5-7).

Відповідно до п. 6.2.1 контракту підставою для його розірвання є закінчення строку його дії (п.2 ст. 36 КЗпП України). При цьому ректор повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення дії контракту повідомити під розпис працівника, що контракт припиняє дію.

Отже, зі змісту останнього контракту (як і у попередніх контрактах) вбачається, що за згодою сторін був укладений строковий трудовий договір у формі контракту, в якому сторони визначили строк його дії.

30 квітня 2015 року позивачка була особисто під розпис повідомлена про те, що контракт з нею продовжено не буде (а.с. 51).

Наказом № 302 ОС від 24 червня 2015 року позивачка була звільнена із займаної посади з 30 червня 2015 року у звязку із закінченням строку трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. На підставі рішення кафедри і деканату факультету менеджменту, рішення вченої ради університету від 23 червня 2015 року № 10 (а.с. 42).

5 липня 2015 року позивачка отримала трудову книжку, а 5 серпня 2015 року (згідно із штемпелем на конверті) звернулася до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно із положеннями п. 2 ч.1, ч.2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладено на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» та ч. 3 ст. 53 Закону України «Про вищу освіту», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, педагогічні та науково педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, у тому числі за контрактом.

На виконання Законів України «Про освіту» та «Про вищу освіту» наказом Міністерства освіти та науки України від 24 грудня 2002 року № 744 (зареєстрованого в МЮ України 15 липня 2003 року № 600/7921) було затверджено «Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації», яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин. У п. 10 цього Положення передбачено укладення контрактної форми трудового договору із науково - педагогічними працівниками.

Позивачка, маючи наукову ступінь кандидата економічних наук та займаючи посаду доцента кафедри економіки підприємств, відноситься до категорії науково педагогічних працівників з якими укладається контрактна форма трудового договору.

Таким чином, посада доцента кафедри, яку обіймала позивачка, підпадає під перелік посад, перебування на яких дає підстави на укладення трудового договору на контрактній основі.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один або декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Отже, укладення контракту на строк з урахуванням ч. 3 ст. 21 КЗпП України підпадає під ч. 2 ст. 23 КЗпП України, що виключає застосування ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України при переукладенні контракту декілька разів.

За такого, доводи позивачки в апеляційній скарги про те, що у звязку із неодноразовим продовженням дії контракту, він набув змісту безстрокового, є безпідставними.

Щодо посилання позивачки в апеляційній скарзі на її звільнення в період тимчасової непрацездатності, то суд першої інстанції вірно послався на те, що ч. 3 ст. 40 КЗпП України встановлює таку заборону лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України (п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України). Тоді як позивачку звільнено з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (у звязку із закінченням строку дії трудового договору). Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 2 квітня 2014 року № 6-19цс/14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: