Справа № 466/2067/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

09 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Свірідової В.В

при секретарі Степанюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, оскаржувана особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського про скасування постанови про накладення штрафу,

у с т а н о в и в :

26 дютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про накладення на неї штрафу в розмірі 170 грн., винесену 15 лютого 2016 року заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2

В обґрунтування скарги зіслалась на те, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2014 року, державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3 01 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/466/62/14, за яким витребувано з ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,344 га, кадастровий номер №:04:003:0060, державний акт серії ЯЖ №580880 та зобов»язано повернути земельну ділянку у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України.

15 лютого 2016 року заступником начальника Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду. Вказану постанову вона отримала 22 лютого 2016 року та оскаржила її до Шевченківського районного суду м.Львова 26 лютого 2016 року.

24 лютого 2016 року за цим же виконавчим листом винесено постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду. Вважає вказану постанову про накладення штрафу незаконною виходячи з наступного.

11 вересня 2015 року вона звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про розяснення рішення суду.

08 лютого 2016 року вона отримала вимогу державного виконавця, в строк до 08 лютого 2016 року виконати рішення суду в добровільному порядку та надати у Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ документи, що підтверджують виконання.

08 лютого 2016 року вона звернулась в Шевченківський районний суд м.Львова та дізналась, що ухвалою суду від 03 листопада 2015 року їй було відмовлено в задоволенні заяви. 10 лютого 2016 року вона отримала копію вказаної ухвали суду та в цей же день подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 03 листопада 2015 року.

У своїй вимозі державний виконавець зобовязує виконати рішення суду в добровільному порядку та надати у Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ документи, що підтверджують виконання. Однак державний виконавець не конкретизує, який це має бути документ, що підтверджує виконання. Вона ніяким чином не ухиляється від виконання рішення суду. Крім того, зазначає, що ніяким чином не перешкоджає виконання рішення суду.

Вказує, що постанова державного виконавця складена з грубим порушенням чинного законодавства, тому, з врахуванням викладеного просить скаргу задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, довіривши представляти свої інтереси в суді ОСОБА_4, яка діє на підставі договору від 25.02.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Представник заявника в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить розглядати скаргу у його відсутності та заперечення на скаргу від 11.07.2016 року.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Козловською О.І. від 01 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/466/62/14 від 26 серпня 2015 року, який видав Шевченківський районний суд м. Львова про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0344 га. кадастровий номер №:04:003:0060, державний акт серії ЯЖ №580880 та зобов»язання повернути земельну ділянку у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. (а.с.6-7)

15 лютого 2016 року заступником начальника Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 видано постанову про накладення на ОСОБА_5 штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року передбачено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно, державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 11 вересня 2015 року звернулась до суду про розяснення зазначеного вище рішення Шевченківського районного суду м. Львова, а 10 лютого 2016 року отримала копію ухвали суду про відмову у розясненні рішення. Та в цей же день, 10 лютого 2016 року подала апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у розясненні рішення суду.

Крім того, зі скарги та пояснень представника заявника в судовому засіданні, вбачається, що вона не ухиляється від виконання рішення суду та не перешкоджає державному виконавцю виконувати вказане рішення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 197, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15 лютого 2016 року у виконавчому провадженні №48572908 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_6