Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9631/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 2 червня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% річних. Умовами договору передбачено, що кінцевий термін повернення коштів становить 25 вересня 2022 року.

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 10 червня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 39781,52 доларів США, яка складається із заборгованості зі сплати кредиту в сумі 22220 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків в сумі 17561, 52 дол. США. Окрім того, банком нарахована пеня в розмірі 143529 грн. 10 коп., в тому числі пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту 52799 грн. 04 коп., а також пеня за порушення строків сплати відсотків 90730 грн. 06 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 39781,52 дол. США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ, встановленим на дату ухвалення рішення, а також 143529 грн. 10 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 2 червня 2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 998416 грн. 69 коп., що є еквівалентним 39781,52 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною. На даний час відповідачка не виконала зобовязання перед банком, отже договірні правовідносини між сторонами продовжують існувати.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності перервався, оскільки ОСОБА_1 13 червня 2013 року звернулась до банку із заявою про визнання боргу. За таких обставин, ОСОБА_1 зобовязана сплатити заборгованість за спірною угодою в розмірі 998416 грн. 69 коп.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №280/21-1722, за умовами якого відповідачці наданий кредит в сумі 25000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% річних, строком до 25 вересня 2022 року.

Даною угодою на ОСОБА_1 покладений обовязок щомісячно вносити кошти в рахунок погашення тіла кредиту, а також сплати відсотків.

Наявний в матеріалах справи розрахунок свідчить про те, що з 29 травня 2009 року відповідачка припинила вносити передбачені графіками щомісячні платежі за спірним кредитним договором, внаслідок чого станом на 10 червня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 39781,52 доларів США, яка складається із заборгованості зі сплати кредиту в сумі 22220 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків в сумі 17561, 52 дол. США. Також банком нарахована пеня в розмірі 143529 грн. 10 коп., в тому числі пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту 52799 грн. 04 коп., та пеня за порушення строків сплати відсотків 90730 грн. 06 коп.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заперечуючи проти позову, представник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про застосування строку позовної давності.

Зміст кредитної угоди свідчить про те, що поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання відповідачем окремих зобовязань, а саме внесення щомісячних платежів до десятого числа відповідного місяця.

. Відповідно до положень ст. 257 та ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права ( ч.1 ст.261 ЦК України).

Оскільки умовами договору ( графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116 цс-13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Відповідно до п.4.5 угоди у разі невиконання ( неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2-3.3.6, 3.3.10-3.3.12 та 3.3.15 цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції ( штраф, пеню).

Судом також встановлено, що останній платіж за спірним кредитним договором здійснений 29 травня 2009 року.

Отже, враховуючи положення п.4.5 договору, строк користування кредитом закінчився 28 липня 2009 року та ОСОБА_1 зобовязана була 29 липня 2009 року повернути кредит в повному обсязі і сплати відсотки за користування кредитними коштами, а також передбачені угодою штрафні санкції.

Таким чином, перебіг трирічного строку позовної давності розпочався з 30 липня 2009 року та закінчився 30 липня 2012 року.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з даним позовом 26 червня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Посилання представника позивача на переривання строку позовної давності є безпідставним, оскільки заява ОСОБА_1, адресована позивачеві, в якій вона просила надати згоду на продаж переданої в іпотеку квартири з метою погашення боргу за спірним кредитним договором, подана поза межами строку позовної давності, а саме 13 червня 2013 року.

З огляду на вищезазначене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 2 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча : Судді: