Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 310/94/15-ц Головуючий у 1 інстанції Крамаренко А.І.
Провадження № 22-ц/778/366/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовомдо ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що 09.10.2014 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності, що підтверджено актом про залиття та кошторисною документацією. Оскільки залиття сталось з вини власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3, що потягнуло за собою нанесення йому матеріальної шкоди, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 6 745 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 300 грн. витрат на виготовлення кошторисної документації та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 7045 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_2, з якої було здійснено таке залиття.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони стверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог. Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у залитті квартири позивача встановлена та підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, такий висновок суду є помилковим з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони є власниками квартир по АДРЕСА_1 (позивач - АДРЕСА_1, відповідач - АДРЕСА_2).

З акту від 10 жовтня 2014 року вбачається, що комісія в складі голови ОСББ ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в присутності мешканців квартир АДРЕСА_5, АДРЕСА_4, АДРЕСА_3 провели обстеження квартири АДРЕСА_1 через її залиття з АДРЕСА_2 поверхом вище. Причиною залиття став відкритий кран у ванній кімнаті АДРЕСА_2 при відсутності мешканців зазначеної квартири у день заповнення системи опалення (а.с. 22). Внаслідок залиття у АДРЕСА_1 були зіпсовані стелі у ванній кімнаті та в коридорі, частково на кухні; кахель у коридорі; стіни у коридорі та ванній кімнаті; двері у ванній кімнаті. Розмір завданої шкоди відповідно до сметної документації склав 6 745,00 грн.

За таких обставин, суду першої інстанції необхідно було встановити, хто саме несе зобов'язання по обслуговуванню інженерних мереж, які розташовані у АДРЕСА_2, яка використовується замість технічного поверху будинку.

Згідно технічного висновку ТОВ «Бердянськгражданпроект» від 15.11.2015р. №110 при централізованій системі опалення багатоквартирних житлових будинків з нижньою розводкою теплоносія, необхідною умовою функціонування системи опалення є наявність у верхній точці кранів для випуску повітря. Зазначене передбачає встановлення кранів Маєвського на опалювальних приладах і у верхній точці обв'язки сушки для рушників. Система опалення 5-ти поверхового будинку з нижньою розводкою теплоносія і П-образними стояками передбачає монтаж кранів Маєвського в квартирах 5-го поверху, на кожному стояку опалення. Ця арматура (крани) як і стояки опалення, є частиною внутрішньобудинкових систем теплозабезпечення незалежно від їх розташування (на батареях чи стояках) оскільки необхідні для експлуатації теплозабезпечення усіх квартир (а.с. 108). Квартира відповідача знаходиться на 5-му поверсі.

Управителем будинку по АДРЕСА_1 є ОСББ «Магнолія Бердянськ» і за договором повинен забезпечувати належну експлуатацію будинку, здійснювати контроль за якісним та своєчасним наданням житлово-комунальних послуг (а.с. 111-112).

У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 21 вказаного закону визначені зобов'язання виконавця, якими, зокрема, є: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди (стаття 1 закону).

Поняття точки розподілу надано у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якого точка розподілу - це місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.

Згідно ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» істотною умовою договору між виконавцем та споживачем на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу.

Згідно договору, укладеного між ОСББ «Магнолія Бердянськ» та відповідачем точкою розподілу межі відповідальності між управителем та власником встановлюється: теплопостачання - місце приєднання опалювальних радіаторів до стояка в межах приміщення.

Згідно відповіді ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» від 12.01.2016р. повідомлено, що 22.04.2014р. між ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» та ОСББ «Магнолія» було переукладено договір №1105 «Про розподіл обов»язків і відповідальність за утримання та технічне обслуговування систем теплопостачання, постачання теплової енергії по даним мережам». Згідно умов укладеного договору за стан та обслуговування внутршіньобудинкових мереж теплопостачання несе відповідальність ОСББ «Магнолія».

За таких обставин, саме на ОСББ «Магнолія» був покладений обов'язок здійснення контролю за інженерним обладнанням будинку.

Виходячи з викладеного, спираючись на докази у справі, вбачається, що кран, який потік у АДРЕСА_2 є краном загального користування, тому відповідальність за її стан несе виконавець послуг, а не споживач - власник квартири.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За приписами ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, з наведеного убачається, що залиття квартири відбулося не з вини відповідача, оскільки він не зобов'язані здійснювати ремонт чи заміну крану загального користування, зношеність якого і стала причиною залиття. Відповідач не є відповідальною за експлуатацію системи опалення, яка знаходиться у її квартирі та необхідна для експлуатації теплозабезпечення всіх квартир.

Оскільки апеляційним судом не встановлено вини з боку відповідача, то такі вимоги як відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що є похідними від встановлення вини.

Підсумовуючи викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування шкоди відповідачем є недоведеними та спростовуються матеріалами справи.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 267,96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: