Справа № 372/2293/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/6492/16 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 26 14.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 вересня 2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4KS12910247, згідно умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 8 807,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 13 березня 2009 року включно. Відповідно до умов укладеного договору, він складався із заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), та тарифів, з якими відповідач була ознайомлена. Оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання за цим договором належним чином не виконувала, у неї станом на 4 серпня 2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 56 264,75 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 13 вересня 2005 року ОСОБА_2 звернулася до ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», із заявою № DNH4KS12910247, на підставі якої відповідачу було надано кредит у розмірі 8 807,54 грн. зі сплатою 25,08 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 13 березня 2009 року включно.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), та тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, представник банку вказав, що у зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань станом на 4 серпня 2016 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 56 264,75 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 538,44 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 15 594,30 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 34 976,55 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 2 655, 46 грн., що має своє відображення у наданому розрахунку заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до суду за захистом свого порушеного права пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем.

Так, згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що кредитний договір від 13 вересня 2005 року № DNH4KS12910247 укладено на строк 42 місяці, тобто до 13 березня 2009 року, при цьому ОСОБА_2 зобов'язалась сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця з 21 по 28 число кожного місяця по 318,76 грн., але припинила виконувати свої зобов'язання 21 березня 2008 року.

Враховуючи, що кінцевий строк погашення кредиту сплив 13 березня 2009 року, а з позовом до ОСОБА_2 банк звернувся - у серпні 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, при цьому відповідач подала до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності, суд правильно відмовив у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

У ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Посилання позивача на те, що п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), доданих до позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», установлено строк позовної давності тривалістю 5 років - безпідставне, оскільки позивачем не доведено та не надано належних доказів того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що ці Умови передбачали збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались самим банком.

Крім того, навіть і при застосуванні п'ятирічного строку позовної давності, передбаченого п. 5.5 Умов, такий строк сплинув у березні 2014 року.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача, що 11 січня 2014 року відповідачем здійснено часткове погашення боргу, що свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки списання коштів з інших рахунків відповідача, здійснене позивачем поза межами трирічного строку позовної давності.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

Л.П. Сушко