Ухвала

іменем україни

16 березня 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., КасьянаО.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Союз» товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Приват Плюс» про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Союз» товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Приват Плюс» про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги мотивував тим, що 06 травня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір щодо проведення консультацій, згідно якого йому надана рекламна пропозиція, задача у рекламній програмі діяльності, а ним сплачено за надані послуги 2 000 грн та підписано акт прийому-передачі наданих послуг, в подальшому за його заявою договір розірвано через невиконання рекламних пропозицій і положень договору, щодо забезпечення інформації споживача про хід виконання договору.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив визнати вказаний договір недійсним, стягнути на його користь понесені збитки в розмірі 4 040 грн та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір № 007721, укладений 06 травня 2011 року між ОСОБА_4 та дочірнім підприємством «Союз» товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Приват Плюс» - недійсним.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Союз» товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Приват Плюс» на користь ОСОБА_4 4 040 грн понесених збитків та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

За правилами ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Відповідно до змісту ст. 18 цього Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення, оскільки укладений між сторонами договір відповідає положенням Закону України «Про захист прав споживачів, доводи позивача щодо введення його в оману належними доказами не підтверджені. Крім того, ОСОБА_4 не скористався передбаченим, умовами оскаржуваного договору, правом на його розірвання протягом 9 днів з моменту укладення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

О.В. Попович