Справа № 481/237/16-ц
Провадж.№ 2-о/481/18/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

24.02.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження особи у певний час. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що будучи громадянином України 11.06.2011 року зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3

29.09.2015 року у Ялтинському пологовому будинку в м. Ялта Автономної Респібліки Крим, яка розташована на тимчасово окупованій території, його дружина народила доньку, про що 01.10.2015 року було видано медичне свідоцтво про народження серії 35 № 017728. При зверненні до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області (надалі Відділ ДРАЦС РС Новобузького РУЮ) по питанню реєстрації доньки, йому було відмовлено у здійсненні цього по тій причині, що дане медичне свідоцтво про народження доньки відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створює правових наслідків і не може бути підставою для реєстрації народження дитини. За таких обставин заявник не може провести реєстрацію народження дитини, а тому він просив ухвалити судове рішення про встановлення факту народження дитини - дівчинки ОСОБА_4, яка народилася 29.09.2015 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим.

Заявник ОСОБА_1 та представник Відділу ДРАЦС РС Новобузького РУЮ на виклик суду, у судове засідання не зявилися.

Дослідивши письмові докази, суд приходе наступного висновку.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України, серії ЕО № 150412, виданого Новобузьким РВ УМВС України 25.08.2004 року, заявник ОСОБА_5 народився 04.06.1977 року в місті Новий Буг Миколаївської області;

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії 1-АП № 118978, 11.06.2011 року було зареєстровано шлюб між заявником ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_2 Федерації Башмановою (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) О.Є., ІНФОРМАЦІЯ_1.

29.09.2015 року у державному бюджетному закладі Міністерства охорони здоровя та соціального розвитку Республіки Крим ОСОБА_2 Федерації «Ялтинський пологовий будинок» ОСОБА_3 народила дівчинку, про що свідчить відповідне медичне свідоцтво про народження, серії 35 № 017728 від 01.10.2015 року.

При зверненні заявника із вказаним медичним документом до Відділу ДРАЦС РС Новобузького РУЮ, йому було відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки вказане медичне свідоцтво про народження, в силу положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не визнається на території України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набрав чинності 27.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане Медичне свідоцтво про народження є недійсними та не створюють правових наслідків, а нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявника, який є громадянином України, зареєструвати, зокрема, місце проживання дитини та реалізувати інші права, пов'язані з народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Підпунктом «а» пункту 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що однією з підстав для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9;

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості без судового рішення зареєструвати народження дитини заявниці у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, батько якої на момент її народження є і залишається громадянином України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження 19.09.2015 року у ОСОБА_3, яка перебуває в шлюбі з заявником ОСОБА_1, дівчинки за прізвищем «Вишневська» в Ялтинському пологовому будинку м. Ялта Автономної Республіки Крим.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому провести державну реєстрацію факту народження дитини, отримати Свідоцтво про народження дитини громадянина України, реалізувати інші відповідні права.

Вимога заявника в частині визначення в судовому рішенні власного ім'я та по батькові дитини не підлягає задоволенню, оскільки вирішення даного питання відноситься виключно до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи викладене суд вважає, що заява підлягає задоволенню лише в тій частині, яка доведена в судовому засіданні та ґрунтується на законі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 62, 212, 213, 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що у громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, яка перебуває в шлюбі з громадянином України ОСОБА_1, 19 вересня 2015 року народилась дівчинка за прізвищем «Вишневська» у Ялтинському пологовому будинку м. Ялта Автономної Республіки Крим.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча по справі суддя: