26 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на наступне.
Сторони з 05.12.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, була придбана сторонами в період шлюбу, але право власності на неї було оформлено щодо відповідача, тому що на той час між ними відносини були дуже гарні. На даний час позивач бажає поділити спірну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в рівних частках, щоб гарантувати захист своїх прав та інтересів в майбутньому.
В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги.
В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином за всіма відомими суду адресами проживання, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Номери засобів зв'язку із відповідачем (телефон, електронна пошта, тощо) суду, представнику позивача та позивачу не відомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданим повторно 12 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 05 грудня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 44. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданим 18 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 20. Батьком записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.
Змістом пункту 15 вищенаведеного договору та копією заяви ОСОБА_1 від 14.06.2010 року підтверджується, що ОСОБА_1 дала нотаріально посвідчену згоду своєму чоловікові на купівлю в інтересах їх сім'ї квартири АДРЕСА_1.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від 18.01.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2.
Відповідно до Звіту в стислій формі № L151116-001 про оцінку майна, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 від 16.11.2015 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_1 склала 126000,00 грн.
Главою 8 Сімейного кодексу України регулюється право спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Суд враховує, що квартира АДРЕСА_1 була придбана 14.06.2010 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу. Тобто, спірна квартира була придбана ОСОБА_2 в період перебування його у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, яка у свою чергу надала нотаріально посвідчену згоду на купівлю вказаної квартири в інтересах їх сім'ї.
Отже, судом встановлено, що спірна квартира була придбана сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі. Доказів придбання спірної квартири виключно за особисті кошти одного із подружжя до суду не надано.
У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності сторонам по справі, а отже позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку квартири за позивачем підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д. Б. Баронін