Провадження по справі № 2-з/752/189/16
У Х В А Л А

06.12.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення заявленого останнім позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та штрафних санкцій,

встановив:

25.10.2016 року до провадження судді передано позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та штрафних санкцій.

Звертаючись в суд з позовом про стягнення суми боргу та штрафних санкцій, представник позивача подав клопотання про його забезпечення.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, посилалася на те, що борг становить 2 785 685, 62 грн. Відповідачі свої зобов'язання щодо повернення боргу у добровільному порядку не виконують, тому існує загроза відчуження останніми свого майна з метою унеможливлення виконання рішення суду. Позивачу відомо, що відповідач ОСОБА_3 має у приватній власності: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить останньому на підставі Свідоцтва про право власності виданого Гребінківською селищною радою 26.07.1999 року; 2/3 та 1/6 квартири АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтв - про право власності від 12.10.1999 року та про право на спадщину ВРР № 487394 від 25.04.2012 року. Відповідач ОСОБА_4 має у приватній власності: ? квартири АДРЕСА_3, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 12.12.2006 року; ? домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 відповідно до свідоцтва про право власності від 02.07.2008 року; квартиру АДРЕСА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2003 року. Просила накласти арешт на зазначене вище майно.

Заявник або ж його представник у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачами існує спір щодо стягнення суми боргу та штрафних санкцій.

Звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову, представник заявника надав Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Однак, заявлена позивачем сума боргу у розмірі 2 785 685, 62 грн. та сукупна вартість майна на яке просить накласти арешт представник заявника не є співмірними, дані щодо вартості майна на яке заявник просить накласти арешт з метою забезпечення позову суду не надали.

Отже, вимоги ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення заявленого останнім позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та штрафних санкцій, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення заявленого останнім позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та штрафних санкцій, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.