1Справа № 335/2673/15-ц 2/335/64/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, вселення та встановлення порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, вселення та встановлення порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявила клопотання про витребування доказів, та просить суд витребувати із Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області інформацію про отримані ОСОБА_2 доходи від підприємницької діяльності за період з 17 квітня 1998 року по 31 березня 2013 року та у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 належним чином завірену копію договору купівлі-продажу будинку, що розташований по бульвару Гвардійському, 110, у місті Запоріжжі, який укладено у 2013 році.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечував, з тих підстав, що відомості які просить витребувати ОСОБА_1 до предмету доказування жодного відношення не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторінта інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Згідно вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодопредмета доказування. Частиною третьою зазначеної статті визначено, що суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з п.13 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства,що регулюють провадження у справі до судового розгляду, при зясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обовязки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 61 ЦПК.

Докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її клопотання про витребування інформації, яка містить відомості проотримання ОСОБА_2 доходів від підприємницької діяльності за період з 17 квітня 1998 року по 31 березня 2013 року, суд виходить із того, що на час розгляду справи, вимог, для підтвердження яких необхідна зазначена інформація суду не заявлялося.

В свою чергу, на думку суду, вищезазначені документи, які просить витребувати ОСОБА_1 не мають ніякого відношення до справи, не стосуються даної справи і предмета доказування, цими доказами не можуть бути підтверджені певні обставини справи, оскільки на даний час не вирішується питання щодо розміру отриманих ОСОБА_2 доходів від підприємницької діяльності за період з 17 квітня 1998 року по 31 березня 2013 року.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про витребування у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу будинку, що розташований по бульвару Гвардійському, 110, у місті Запоріжжі, укладеного у 2013 році, то на думку суду в цій частині заява також задоволенню не підлягає, оскільки будинок, що розташований по бульвару Гвардійському, 110, у місті Запоріжжі, не є предметом судового розгляду по цій справі.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 липня 2013 року, затверджено мирову угоду, укладену на підставі взаємних поступок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої, сторони визнали, що будинок, який розташований по бульвару Гвардійському, 110, у місті Запоріжжі, є особистою приватною власністю ОСОБА_2 та не підлягає поділу між сторонами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання ОСОБА_1, а відтак і про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 10, 57-60, 137 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 вересня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 19 вересня 2016 року.

Суддя: К.В.Гашук