Справа № 487/569/16-ц
Провадження № 2/487/873/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 року місто Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ПОНОМАРЬОВОЇ Д.С.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього онука ОСОБА_5, до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Миколаївська місцева прокуратура №1 Миколаївської області, про витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва в інтересах неповнолітнього онука ОСОБА_5 із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 09.10.2015 року рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради її, ОСОБА_1, було призначено опікуном неповнолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати ОСОБА_5 ОСОБА_7 померла 19.08.2010 року. Батько ОСОБА_5 ОСОБА_3 за станом здоровя не в змозі виконувати батьківські обовязки, що підтверджується висновком ЛКК від 30.09.2015 року №379/1. З серпня 2010 року онуку ОСОБА_5 призначено пенсію з у звязку із втратою годувальника. Пенсія нараховується на імя відповідача ОСОБА_3 через карту «Екрпресс-Банку», яка в нього і знаходиться. Вказаною карткою незаконно заволоділа співмешканка ОСОБА_3 ОСОБА_6, яка незаконно користується грошима онука. За період з січня 2014 року по жовтень 2015 року по особистому рахунку №165963 зараховано пенсію в розмірі 23328 гривень. На теперішній час пенсійна карта заблокована. З огляду на викладене, з посиланням на ст. 400 ЦК України та ст. 1212 ЦК України позивачка просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 23328 гривень.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, зазначивши, що грошові кошти, у сумі 23328 гривень фактично належать її онуку ОСОБА_5, опікуном якого вона є та який мешкає разом з нею. Вказані кошти нараховані за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року по особистому рахунку №165963, відкритому на імя відповідача ОСОБА_3, який мешкає окремо від дитини. З січня 2014 року по липень 2014 року відповідач ОСОБА_3 знімав з картки та передавав на утримання сина нараховані на його імя кошти. За даний період ОСОБА_1 отримала близько 7000 гривень та будь-яких претензій до відповідача з цього приводу не має; чому просить стягнути в тому числі ті суми, які вже були отримані, наразі пояснити не може. У липні 2014 року стан здоровя батька ОСОБА_5 ОСОБА_3 різко погіршився. 28.07.2014 року в лікарні ОСОБА_3 передав синові свій паспорт та пенсійне посвідчення, свідоцтво про народження ОСОБА_5, книжку «Ощадбанк» та платіжну карту «Експресс-Банку», яка з цього часу перебувала у онука. Після призначення її офіційним опікуном, ОСОБА_1 з онуком звернулись до банку, однак дізнались, що картку заблоковано, та зняти залишок наявних на банківському рахунку коштів, які мають належати неповнолітньому ОСОБА_5, наразі неможливо, у звязку з чим позивачка вирішила звернутись до суду про витребування грошей з чужого незаконного володіння.

Представник позиваки підтримав її вимоги, надавши пояснення аналогічні доводам, наведеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_6 позов не визнала та пояснила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 понад 30 років, однак певний час вони мешкають окремо; мають спільних дітей, які є повнолітніми. Після погіршення стану здоровя ОСОБА_5 у липні 2014 року, вона по мірі можливості здійснює догляд за ним, оскільки він потребує сторонньої допомоги у вирішенні соціально-побутових питань. ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси з питань призначення та отримання своєї пенсії, про що надав нотаріально посвідчену довіреність. На підставі вказаної довіреності вона отримує пенсію ОСОБА_5, яку щомісяця приносить додому поштарка. Також у грудні 2014 року з дорученням ОСОБА_5 з особового рахунку було знято близько 9000 гривень, за які придбано та встановлено газовий котел у квартирі. Які саме кошти перебувають на рахунках ОСОБА_5 ОСОБА_6 не відомо, оскільки вона ними не користується та ніякого відношення до них не має. Після надання особистих пояснень у судовому засіданні відповідачкою було подано заяву про подальший розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за необґрунтованістю. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що грошові кошти були нараховані на особовий рахунок ОСОБА_5 на законних підставах та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За клопотанням учасників процесу у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які жодних обставин, які стосуються предмету доказування у даній справі не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Обєктивними умовами виникнення зобовязань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України

Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України №6-88цс13 від 02.10.2013 року.

Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право предявити позов про витребування цього майна.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_5, який народився 21 березня 2000 року, є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (свідоцтво серії І-ФП №066458, видане 15.04.2000 року відділом запису актів про народження міста Миколаїв).

19 серпня 2010 року ОСОБА_7 померла (свідоцтво про смерть серії І-ФП №128272, видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 21.08.2010 року).

Згідно довідки до акту №491 огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №355889 від 07.05.2015 року, ОСОБА_3 за наслідками огляду у період з 22.04.2015 року по 07.05.2015 року було встановлено першу Б групу інвалідності безстроково.

За змістом висновку №198/4 від 05.06.2015 року лікарської консультативної комісії КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду та не здатен до самообслуговування.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №886 від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Того ж дня, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №888 від 09 жовтня 2015 року над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено піклування та призначено піклувальником ОСОБА_1

За повідомленням Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва 9421/04 від 23.05.2016 року встановлено наступне. ОСОБА_3 (о/р 155297), перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком з 17.02.2006 року. Пенсія призначена на підставі наданих документів. Пенсійні виплати ОСОБА_3 отримує через поштове відділення №54017. Станом на 01.05.2016 року розмір пенсії ОСОБА_3 складає 1621 гривня 77 копійок. З 01.03.2006 року по 31.08.2010 року ОСОБА_3 отримував надбавку на утримання неповнолітнього члена сімї ОСОБА_5 Надбавку було призначено на підставі свідоцтва про народження дитини та довідки ЖЕД №10 від 07.03.2006 року №1838 про перебування сина ОСОБА_5 на утриманні батька ОСОБА_3

На дитину ОСОБА_5 з 20.08.2010 року призначена та виплачується пенсія по втраті годувальника за померлу матір ОСОБА_7 З 20.08.2010 року по 31.10.2015 року пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_5 отримував батько ОСОБА_3 Виплата пенсії провадилась через установу АБ «Експресс-Банк», номер рахунку 4619. З 01.11.2015 року пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_5 отримує ОСОБА_1 Виплата провадиться через поштове відділення №54058. Станом на 01.05.2016 року розмір пенсії складає 1230 гривень 00 копійок.

Згідно з відомостями по особовому рахунку №165963 на імя ОСОБА_3 за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року пенсійним фондом було нараховано на вказаний рахунок 23328 гривень.

З наданої Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» Одеське регіональне відділення інформації та виписки по рахунках вбачається, що на імя ОСОБА_10 відкрито рахунок, сума залишку грошових коштів за яким складає 11914 гривень 35 копійок. На вказаний рахунок здійснювалося зарахування виплат, призначених як ОСОБА_3, так і ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи, грошові кошти у сумі 23328 гривень за період з січня 2014 року по жовтень 2015 року були нараховані на рахунок відповідача ОСОБА_3 за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, у звязку з чим підстави їх витребування за нормами ст. 1212 ЦК України, згідно меж заявлених позивачкою вимог, відсутні. Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 та/або ОСОБА_6 є недобросовісними володільцями грошових коштів в сенсі ст. 400 ЦК України, не встановлено. З огляду на викладене позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 11, 177, 242, 400, 1212 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього онука ОСОБА_5, до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Миколаївська місцева прокуратура №1 Миколаївської області, про витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА