Справа № 524/2558/16-ц
Провадження №2/524/1290/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.І.

при секретарі судового засідання Коршак Н.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що 02 липня 2002 року померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на належну йому частку будинку з господарськими будівлями та спорудами № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5, оскільки його мати за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на будинок № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області.

Посилаючись на вказані у позові підстави та обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 липня 2002 року ОСОБА_5, на ? частину будинку із господарськими спорудами № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області.

Представник позивача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надала суду клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надав суду клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтями 1216, 1267 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що 17 грудня 1991 року помер ОСОБА_8, вказане підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Кременчуцьким міським відділом РАЦС 17 грудня 1991 року, реєстровий запис 2336. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на будинок № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці з господарськими будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_8 на підставі договору на право забудови, посвідченого 13 вересня 1962 року Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 2616. Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_8 08.10.1984 року спадкоємцями майна є ОСОБА_9 та ОСОБА_5.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 1999 року було встановлено, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті дідуся ОСОБА_8.

02 липня 2002 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І КЕ № 209365, виданого Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається с вищевказаної ? частини житлового будинку з господарськими спорудами.

Позивач ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 095191 є сином ОСОБА_5.

Після смерті своєї матері - ОСОБА_5, з метою оформлення спадкових прав позивач ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 34/02-31 від 06.01.2016 року. Підставою для відмови вказана відсутність державної реєстрації права власності на майно належне спадкодавцю.

Згідно зі ст. 1261, 1268 ЦК України, син померлої ОСОБА_5 позивач ОСОБА_3 прийняв вказане спадкове майно. Інші спадкоємці не звернулись до нотаріуса у вказаний законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено ст. 1297 ЦК України.

В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Оскільки ОСОБА_5 за життя не зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку, здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлою неможливо.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, знайшли підтвердження у процесі розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів позивача, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку № 16/1 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Василя Симоненка (колишня ОСОБА_10) в м. Кременчуці Полтавської області, що складається з житлового будинку з ганком літ. «А, аг», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «В», колодязя літ. «К», огорожі літ. «№1», замощення «І, ІІ», в порядку спадкування за законом після померлої 02 липня 2002 матері позивача - ОСОБА_5

Керуючись ст. 328, 392, 1217, 1220, 1222, 1223, 1296 ЦК України, ст. 14, 57-59, ч. 4 ст. 174, 208, 209,212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16/1 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Василя Симоненка (колишня ОСОБА_10) в м. Кременчуці Полтавської області, що складається з житлового будинку з ганком літ. «А, аг»,, сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «В», колодязя літ. «К», огорожі літ. «№ 1», замощення «І, ІІ», в порядку спадкування за законом після померлої 02 липня 2002 ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: