У Х В А Л А

9 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», треті особи: наглядач за Андрушівським кладовищем Переяслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_4 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: статей ч. 3 ст. 23 ЦК України, ч.2 ст. 440 -1 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ОСОБА_4 пропущено строк подання заяви про перегляд, однак заявник ставить питання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, що стверджується наявними у заяві доводами.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що з вини працівника відповідача - ОСОБА_5, яка допустила порушення порядку поховання, визначеного чинним законодавством, а саме - допустила поховання ОСОБА_8 без свідоцтва про смерть, позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у додаткових, окрім факту смерті рідної людини, моральних переживань, душевних страждань, погіршення самопочуття, порушення звичного ритму життя позивача. Визнаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 2 000 грн.. суди врахували глибину і тривалість моральних страждань позивача, негативні емоційні навантаження, погіршення його стану здоров'я та керувалися вимогами розумності і справедливості.

У наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 14 листопада 2007 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та направляючи в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив із того, що суд дійшов правильного висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню норма статті 451 ЦК УРСР про солідарну відповідальність відповідачів за заподіяну моральну шкоду, оскільки їх відповідальність не є спільною, тому що витікає із різних підстав, проте їх дії в рівній мірі сприяли тому, що тіло особи було поховано без повідомлення родичів та необхідного ритуалу. Разом з тим, апеляційний суд не звернув належної уваги на те, що судом першої інстанції на відповідачів покладено солідарну відповідальність за заподіяну моральну шкоду.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень у справі задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», треті особи: наглядач за Андрушівським кладовищем Переяслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема