Справа № 473/917/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 21 березня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 2 000 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних від суми залишку заборгованості (в разі невчасного повернення кредиту або його частини 72 % річних від простроченої суми).

В подальшому розмір процентної ставки змінено: з 01 січня 2013 року до 30% річних, з 01 вересня 2014 року до 34,8% річних, з 01 квітня 2015 року до 43,2% річних.

Наслідками порушення договору щодо невчасного повернення кредиту або внесення плати за користування ним є обов'язок позичальника сплачувати неустойку (штраф, пеню).

Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 16 093,61 грн., в тому числі:

-заборгованість по кредиту 1 838,82 грн.;

- заборгованість по процентам 10 450,33 грн.;

- нарахованої пені (комісії) в розмірі 2 800 грн.;

- нарахованих штрафів в загальному розмірі 1 004,46 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі.

29 лютого 2016 року на адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи призначеної на 03 березня 2016 року за його участю в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Самарському районному суду м. Дніпропетровська. Клопотання обґрунтоване неможливістю особистої явки представника позивача до суду за місцем розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 158-1 ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь.

Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за пять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Проте клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції подано представником позивача з порушенням передбачених ст.158-1 ЦПК України строків, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-1, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про проведення в режимі відеоконференції судового засідання з розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке призначене на 03 березня 2016 року о 10 годині 00 хвилин - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Вуїв