Справа № 759/4139/16-ц
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ БЕЗ РУХУ

"13" вересня 2016 р. м.Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Стратович О.В. розглянувши позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

12.09.2016 року до Олевського районного суду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

З наведених вище норм слідує, що позивачем не були дотриманні норми ст.120 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового та немайнового характеру відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», де вказано порядок сплати судового збору, що за поданням позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, тобто ставка судового збору позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а також ставка судового збору немайнового характеру, визначається в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, про що свідчить відсутність в матеріалах позовної заяви оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Позивач в своїй позовній заяві просить на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнити її від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, однак до частини 3-ї цієї статті були внесені зміни, згідно із Законом України «Про судовий збір», де також до ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01 вересня 2015 року) були внесені зміни, відповідно до яких не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним надати позивачу час для виправлення зазначених недоліків, а саме: сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру відповідно до розміру ставок, які зазначені в Законі України «Про судовий збір».

При цьому розяснюється, що у разі не виправлення недоліків у строки зазначені в ухвалі, позовна заява буде вважатися такою, що не була подана і буде повернута.

На підставі наведеного та керуючись ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди залишити без руху і надати позивачу час для виправлення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3