Справа № 382/538/15-ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/1980/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 22.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сержанюк А.С.

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної справи з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частково недійсним договору, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що згідно договору дарування частини будинку від 20 грудня 2003 року їй на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина житлового будинку належить ОСОБА_2

Посилаючись на те, що частки вказаного житлового будинку відокремлені одна від одної, дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою з ОСОБА_2 вона не може, просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору дарування частини будинку, визнання права власності на 1/2 частину підсобних будівель.

Зазначав, що 12 грудня 1991 року за актом передачі житлового будинку виконкомом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області на підставі прийнятого рішення від 25 червня 1991 року про надання ОСОБА_2 та членам його сім'ї житла, йому передано 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: вул. Піонерська, 36 (у минулому вул. Піонерська, 34), с. Фарбоване, Яготинський район, Київська область.

Посилаючись на те, що у березні 2015 року, після отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви, йому стало відомо, що згідно договору дарування від 12 грудня 2003 року ОСОБА_5 відчужено ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з підсобними будівлями та споруди: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, що розташовані за адресою: вул. Піонерська, 36, с. Фарбоване, Яготинський район, Київська область, просив визнати договір дарування, укладений 12 грудня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, частково недійсним в частині підсобних будівель: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частину підсобних будівель, а саме на: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, крім того, просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

У подальшому 15 грудня 2015 року ОСОБА_2 подав до суду клопотання від 15 грудня 2015 року про залучення до участі у справі співвідповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, що було задоволено протокольною ухвалою суду.

У вказаному клопотанні ОСОБА_2 зазначав, що після ознайомлення із матеріалами справи йому стало відомо про те, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 травня 2003 року визнано право власності за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на 3/8 частини будинку, а за ОСОБА_4 на 1/8 частину будинку (про підсобні будівлі не йшлось), 12 грудня 2003 року упродовж одного дня було укладено два договори дарування, а саме: ОСОБА_4 подарував 1/4 частину житлового будинку ОСОБА_5, а ОСОБА_5 ОСОБА_3 Окрім частини будинку ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 підсобні будівлі, зазначені в плані літерами «Д» - сарай, «Г» - погріб із шийкою, а ОСОБА_5 подарувала ці ж споруди ОСОБА_3 Разом із тим вказані підсобні будівлі є спільною частковою власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 На підставі цього ОСОБА_2 вважав, що договори дарування від 12 грудня 2003 року порушують його права, а відтак є недійсними. Крім того, на думку ОСОБА_2, договір дарування між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладено з метою приховати договір купівлі-продажу і позбавити його як учасника спільної власності права привілейованої купівлі частки в спільній власності на будинок та будівлі, вказаний правочин є удаваним, сторони цього договору не перебувають у родинних стосунках.

Також ОСОБА_2 зазначав, що в матеріалах справи є один документ, у якому мають місце розбіжності: в екземплярі первинного договору купівлі-продажу від 26 червня 1991 року частини будинку на ім`я ОСОБА_4 і який зберігається у Фарбованській сільраді в графі «Господарські будівлі» слово «погріб» не зазначено, а в примірнику аналогічного договору, з тими ж реквізитами і з тим же текстом, який знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи з БТІ слово «погріб» зазначено. Зазначення слова погріб у первинному правовстановлюючому документі дало можливість внести його й у договори дарування.

Рішенням від 02 лютого 2016 року Яготинський районний суд Київської області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт-Пінчук В.Л. звернувся з апеляційною скаргою, в якій він просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позов.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

В суді першої інстанції було установлено, що згідно договорів купівлі-продажу від 26 червня 1991 року виконком Фарбованської сільської ради народних депутатів набув право власності на 1/2 частину житлового будинку в с. Фарбовано та на 1/2 частину житлового будинку в с. Фарбовано для передачі ОСОБА_4 і його сім`ї та для передачі ОСОБА_2 і його сім`ї.

Як вбачається з актів передачі житлового будинку ОСОБА_2 і ОСОБА_4 від 12 грудня 1991 року їм передано виконкомом Фарбованської сільської ради по 1/2 частині будинку, 1/2 частині сараю, погріб кожному.

Як вбачається з рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2003 року (а.с. 92-94) за ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 визнано право власності на 3/8 житлового будинку по вул. Піонерській, 34, у с. Фарбовано Яготинського району Київської області, а за ОСОБА_4 на 1/8.

Як вбачається зі свідоцтва на частку в спільному сумісному майні подружжя від 09 грудня 2003 року (а.с. 67) право власності на 1/2 частину житлового будинку №34 по вул. Піонерській у с. Фарбоване із 1/2 частини вказаного житлового будинку належить ОСОБА_5, право власності на 1/2 частину житлового будинку №34 по вул. Піонерській у с. Фарбоване із 1/2 частини вказаного житлового будинку належить ОСОБА_4 Будівлі та споруди: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб з шийкою, Д-сарай, 1-огорожа.

12 грудня 2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_4 безоплатно передав у власність ОСОБА_5 належну йому 1/4 частину житлового будинку №34 по вул. Піонерській у с. Фарбоване (а.с. 73). Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа.

12 грудня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір дарування (а.с. 8), за умовами якого ОСОБА_5 безоплатно передала у власність ОСОБА_3 належну їй 1/2 частину жилого будинку №34 по вул. Піонерській у с. Фарбоване. Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, спірний житловий будинок №34 (нині - №36) по вул. Піонерській у с. Фарбоване в натурі не поділений.

Вказані обставини підтверджуються і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, і витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, між співвласниками існує спір щодо належності господарських будівель та споруд.

Доводи апелянта про те, що він є власником квартири АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 29, 30), а відтак право спільної часткової власності слід припинити, колегія суддів вважає, не заслуговують на увагу, оскільки спільна часткова власність припиняється у разі поділу майна між співвласниками в натурі, а такий поділ житлового будинку по вул. Піонерській, 34 (нині вул. Піонерська, 36) не проводився, що не оспорювалось сторонами по справі (крім того, доказів протилежного у судовому засіданні та під час розгляду апеляційної скарги, здобуто не було).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що сам апелянт ОСОБА_2 звертався до суду із позовом про поділ житлового будинку в натурі, однак вказаний позов було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів ураховуючи, що поділ будинку в натурі між співвласниками не проводився, більше того, між співвласниками існує спір щодо належності господарських будівель та споруд, вважає, що предявлення позову про визначення порядку користування земельною ділянкою за наявності спору про належність господарських будівель та споруд є передчасним до вирішення такого спору, оскільки вирішення питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою залежить, у тому числі, і від розташування на ній господарських будівель та споруд, що належать співвласникам.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання договорів від 12 грудня 2003 року недійсними, апелянт ОСОБА_2 не посилався на жодну норму закону, однак зазначав, що, на його думку, такими правочинами порушено його права в частині відчуження підсобних будівель. Також зазначав, що договір від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами.

Колегія суддів аналізуючи норми діючого цивільно процесуального законодавства визначається, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Чинний ЦК України вступив в дію лише з 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦК УРСР недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК УРСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

За змістом ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання договорів від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 недійсними, апелянт ОСОБА_2 посилався на те, що цими договорами порушено його права в частині відчуження підсобних будівель і що договір від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами.

Допитані у судовому засіданні, під час розгляду справи по суті позовних вимог, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що погріб, хоч і розміщений ближче до частини будинку, що належить ОСОБА_3, однак будувався на дві сім`ї.

Натомість, надаючи оцінку доказам по справі, колегія суддів не може роботи висновки щодо належності підсобних приміщень певній стороні по справі, виходячи з допиту свідків.

Крім зазначеного, апелянт звернувся до колегії суддів з клопотанням про допит в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка-нотаріуса, колегія суддів задовольнила клопотання, натомість, двічі в судове засідання, зазначений свідок не з»явився, клопотання апелянта про привід його в судове засідання за допомогою органів поліції, колегія суддів відхилила, як безпідставне.

Разом із тим, апелянтом ОСОБА_2 у судовому засіданні не доведено ту обставину, що договори дарування від 12 грудня 2003 року порушують його права в частині відчуження підсобних будівель, оскільки жилий будинок та господарські будівлі та споруди, співвласником яких є ОСОБА_2, не поділений в натурі, а відтак відсутні і підстави приймати доводи ОСОБА_2 про те, що про порушення своїх прав в частині відчуження підсобних споруд він дізнався при ознайомленні з матеріалами справи, що розглядалась в суді першої інстанції.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що договір від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами, колегія суддів вважає такими, що також не заслуговують на увагу, оскільки доказів наявності підстав для визнання такого договору удаваним у судовому засіданні ОСОБА_2 не надано.

Вимога апелянта ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину на підставі ч. 2 ст. 213 ЦК України також не підлягає задоволенню з огляду на те, що жилий будинок та господарські будівлі та споруди, співвласником яких є ОСОБА_2, не поділений в натурі.

Нових доказів або обставин, окрім зазначених в позові, апелянт не навів, таким чином, підстав для скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, не встановлено, а також не встановлено жодних доказів обґрунтованості його позову та підстав для його задоволення.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді