Справа № 151/982/15-ц Провадження № 22-ц/772/811/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної державної адміністрації, Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної державної адміністрації та Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивував тим, що 18.05.2005 року між ним та Чечельницькою райдержадміністрацією було укладено договір про оренду земельної ділянки, який зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" із внесенням запису від 22.06.2005 року. Розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації № 229 від 02.07.2010 року на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 14.04.2010 р. позивачу було продовжено вказаний договір оренди земельної ділянки від 18.05.2005 року на тих самих умовах. В результаті чого 12.08.2010 р. між ним та Чечельницькою райдержадміністрацією було укладено договір оренди землі, на тих самих умовах, тобто строкове платне користування земельною ділянкою із земель запасу історико-культурного призначення на території Рогізківської сільської ради, яка знаходиться в урочищі "від ОСОБА_3" площею 11.0555 га (все рілля), строком на пять років.

Оскільки строк подовженого договору оренди закінчився то відповідно до п. 8 Договору та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" ОСОБА_2 01.09.2015 року було направлено на адресу Голови обласної державної адміністрації лист - повідомлення з відповідними додатками з проханням поновити договір оренди землі зі змінами істотних умов, а саме збільшення строку дії договору до 27 років та зміни орендної ставки до 4 % від нормативної оцінки землі. Вінницька обласна державна адміністрація листом від 19.10.2015 року відмовила в поновленні договору з посиланням на ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України, відповідно до якої зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи відмову в продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки незаконною, оскільки зміни цільового призначення не потрібно, так-як дана земля використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходячись в категорії землі історико-культурного призначення з урахуванням умов охоронного договору №15 на памятку культурної спадщини від 21.09.2015 року між ним та Управління культури та мистецтва Вінницької обласної державної адміністрації. Тому відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" він має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк на тих самих умовах. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом, відповідно до якого позивач просив зобовязати Вінницьку обласну державну адміністрацію продовжити строк договору оренди земельної ділянки від 12.08.2010 року, на той самий термін і на таких самих умовах, які були передбачені договором з попереднім прийняттям відповідного розпорядження. Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись не те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини по справі, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка є державною власністю, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і відноситься до земель історико-культурного призначення. На дану ділянку як памятку археології місцевого значення - поселення трипільської культури IV-III тисячі до нашої ери, могильник доби бронзи IX століття до нашої ери площею 11,0555 га ріллі від 21.09.2015 року №15 по 31.12.2020 року укладений охоронний договір між управлінням культури та мистецтва Вінницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 згідно якого рілля надається виключно під вирощування сільськогосподарських рослин крім багаторічних насаджень без глибокої оранки більше ніж 20 см.

Також судом першої інстанції встановлено, що на час укладення договору оренди землі 18.05.2005 року (реєстрації 22.06.2005 року) та його подовження 12.08.2010 року (реєстрації 15.11.2010 року) в силу Закону України "Про оренду землі" та Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на підставі норм глави 58 ЦК України та глави 19 Закону України сторони орендодавець Чечельницька районна державна адміністрація та орендар ОСОБА_2 правомірно на законних підставах уклали зазначені договори оренди який обоюдно виконали. Право користування ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою в силу п.2 ч.6 ст. 102-1 Земельного кодексу України припинилося 15.11.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що в силу норм Цивільного кодексу України та відповідно до Закону України "Про оренду землі", права та обовязки виникають у сторін конкретних договорів оренди землі, оскільки Вінницька обласна державна адміністрація ніяких договорів з ОСОБА_2 не укладала, тому зобовязати її поновити договір оренди в силу ст. 33 вище зазначеного закону є незаконним, а Чечельницька районна державна адміністрація втратила свої повноваження щодо надання таких земель в оренду, крім того договір між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 15.11.2010 року припинив свою дію в результаті спливу строку на який було надано право користування (5 років).

Правильним є і посилання на ч.1 ст. 102-1 Земельного кодексу України, згідно якої право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до ЦК України. Таке право користування в силу п.2 ч.6 ст 102-1 припиняється в результаті спливу строку на який було надано право користування і здійснюється за правилами встановленими ст. 32-1 Закону України "Про оренду землі", який ґрунтується на підставі ст. 792 ЦК України.

Також, згідно ст. 122 п. 5 Земельного кодексу передача спірної земельної ділянки у користування шляхом можливого заключення договору оренди між сторонами є компетенцією обласної державної адміністрації.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав, передбачених ст.33 Закону України для визнання договору продовженим на новий строк на тих же умовах немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 18.01.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної державної адміністрації, Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.О. Денишенко

ОСОБА_4