Справа № 308/3924/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Семерак І.О.

при секретарі Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи його тим, що абоненту ОСОБА_1, особовий рахунок №18436, мешканці м. Ужгород, вул.Міцкевича, 5/2, надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення протягом тривалого часу.

10.10.2013 року ОСОБА_1 уклала з КП „Водоканал м. Ужгорода" договір про надання послуг та того ж дня між цими сторонами укладено договір №308/13 про погашення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.09.2013 року становила 4815,61 грн. та яку ОСОБА_1 зобовязалася оплатити протягом 24 місяців.

Вказує, що від послуг централізованого водопостачання та водовідведення відповідач не відмовилася в установленому порядку, однак відмовляється вносити плату за вже фактично спожиті послуги.

Зазначає, що на сьогодні ОСОБА_1 заборгувала за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення 9136,28 грн. при показнику лічильника №7057922 - 1651 куб. м.

У звязку з цим , просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості , а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, з підстав наведених в позові, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов визнала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2013 року між КП „Водоканал м. Ужгорода" та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення згідно якого остання зобовязалася оплачувати отримані нею від позивача послуги з водопостачання та водовідведення згідно встановлених тарифів.

Також цього ж дня між КП „Водоканал м. Ужгорода" та ОСОБА_1 укладено договір №308/13 про погашення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, згідно якого ОСОБА_1 зобовязалася оплатити протягом 24 місяців заборгованість з послуг водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.09.2013 року становила 4815,61 грн.

Судом встановлено, що абоненту ОСОБА_1, особовий рахунок №18436, мешканці м.Ужгород, вул.Міцкевича, 5/2, надавались позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення протягом тривалого часу, однак відповідач відмовляється вносити плату за вже фактично спожиті послуги.

Згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення при показнику лічильника №7057922 - 1651 куб. становить 9136,28 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 даного кодексу зобов'язує своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а в будинках державного і громадського житлового фонду - вносити щомісяця.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по оплаті наданих позивачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення не виконує, що привело до виникнення заборгованості в сумі 9136,28 грн., суд приходить до висновку, що таку слід стягнути з відповідача на користь позивача, а тому позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, які складають 1387 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 629ЦК України, ст.67 ЖК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість в розмірі 9136,28 грн., а також 1378 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2