Справа № 212/6653/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі;

Головуючого судді; ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_3 за участю представника відповідача ОСОБА_4, позовну заяву,- ОСОБА_5 до ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

У своїй позовній заяві ОСОБА_5 просив суд, стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я 100000 гривень 00 копійок, обґрунтовуючи це тим що, він впродовж десяти років та одного місяця працював на шахті ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК», у теперішній час ПрАТ «ЦГЗК», з 01 липня 2004 року по 15 серпня 2014 року - прохідником з повним робочим днем в підземних умовах на дільницях №1 та № 5 шахти ім. Орджонікідзе ПАТ «ЦГЗК», 15 серпня 2014 року він звільнився за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

20 квітня 2010 року, під час виконання трудових обов'язків прохідника добувної дільниці №1 шахти ім. Орджонікідзе, ним стався нещасний випадок, в результаті якого він був травмований, про що складено ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку від 19 червня 2010 року (форма Н-5) та ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року ( форма Н-1). В п.6 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року.

У результаті нещасного випадку, що стався зі ним, він отримав травму лівої ноги. Як зазначено у п.9 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року, діагноз за листком непрацездатності КЗ «Міська лікарня № 8»: забій, часткове пошкодження зв'язок лівого колінного суглобу. Больовий синдром. Гемартроз. Ступінь тяжкості - легка.

Відповідно до п. 10 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року, особи, які допустили, порушення законодавства про охорону праці є майстер гірничий добувної дільниці № 23 ОСОБА_8, який недостатньо контролював виконання робіт по зарядці свердловин, чим порушив п.п. 2.2.2, 2.9.2 «Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці добувної дільниці № 23 шахти імені Орджонікідзе».

Внаслідок виробничої травми йому первинно встановлено втрату професійної працездатності - 20 %, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії 10 AAA № 003959 від 17 листопаду 2010 року. 08 червня 2016 року внаслідок виробничої травми йому безстроково встановлено втрату професійної працездатності - 10 % (по трудовому каліцтву.

З вини відповідача, який порушив норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, мені спричинена моральна шкода. У зв'язку з отриманою 20 квітня 2010 року виробничою травмою, він вже тривалий час, відчуває моральні страждання. В наслідок травми, він був змушений ходити за допомогою палички, при цьому шкутильгав на ліву ногу та відчував біль у лівому колінному суглобі. В наслідок виробничої травми він не може повноцінно жити, працювати та вести звичну життєву діяльність до якої він звик. Для зменшення болі він змушений приймати знеболювальні ліки. Він постійно відчуває себе пригніченим, що викликає роздратованість та нервозність. Душевний біль спричиняє і той фактор, що раніше він відчував себе повноцінно здоровою людиною та був опорою для своєї сім'ї, а тепер він сам потребує допомоги та моральної підтримки.

Він вимушений часто проходити обстеження та курс лікування для полегшення свого стану здоров'я. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращуються, що підтверджується доданими до позовної заяви виписками лікувальних закладів з історії хвороби. Це все також завдає йому моральних страждань.

При його трудовому каліцтві повне одужання неможливе, що його пригнічує та турбує. Цей фактор спричиняє йому додаткові моральні страждання та переживання. Все вищевикладене спричиняє йому страждання та переживання які не можливо висловити, а йому їх доводиться постійно відчувати. При таких обставинах в нього змінився рівень життєвої діяльності, йому треба прикладати багато додаткових зусиль для організації свого життя.

Сума моральної шкоди в розмірі 100000 гривень надасть йому можливість пройти відповідний курс лікування, що в свою чергу покращить його здоров'я, а звідси і моральний стан. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, він виходив з тяжкості наслідків, які настали в його здоров'ї, незворотності таких наслідків, розміру втрати професійної працездатності, відсутності динаміки покращення стану здоров'я, наявність вини підприємства, постійний характер його страждань, а саме, постійний фізичний біль, пристосування до щоденного життя, що вносить істотні вимушені зміни у його життєві стосунки, а також виходив із засад розумності та справедливості.

Позивач в судове засідання не зявились заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в справі ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та суду зазначив що, згідно норм «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з'ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції утвореною роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку.

По факту нещасного випадку, що стався 20 квітня 2010 року з ОСОБА_5 була створена комісія з розслідування нещасного випадку, за висновками якої, комісією з розслідування були визначені обставини та причини виникнення даного нещасного випадку. За результатами розслідування нещасного випадку комісією складені ОСОБА_7 форми Н-1 та Н-5 від 19 червня 2010 року, та встановлено, що ОСОБА_5 травмувався під час виконання трудових обов'язків, а саме, причиною травмування слугувало те, що ОСОБА_5, тримаючи в руках зарядний провід не втримався на ногах від коливання проводу та просто впав. Не відчувши погіршення стану здоров'я ОСОБА_5 продовжив виконувати роботи до кінця зміни, і лише 21 квітня 2010 рок, відчувши погіршення звернувся до лікарні із скаргами на стан здоров'я. Закладом охорони здоров'я ОСОБА_5 було діагностовано - забій, часткове пошкодження зв'язок лівого колінного суглобу. Ступінь тяжкості легка.

В результаті травмування, Медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_5 встановлено не значний ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 10 %.

Позивач просить стягнути з ПРАТ «ЦГЗК» грошові кошти у відшкодування саме моральної шкоди на підставі норми ст. 237-1 КЗпП України, не вбачаючи того, що відшкодування моральної шкоди провадиться лише тоді, коли порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за наступних умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за обов'язкової наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Таким чином, ПРАТ «ЦГЗК» не має відшкодовувати моральну шкоду Позивачеві, оскільки, не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв'язку із виникненням у Позивача моральних страждань, оскільки, ОСОБА_5 травмувався лише із-за виробничого ризику, не втримавшись на ногах, та просто впавши. В той же час, згідно ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.

Крім того, частиною 2 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Положеннями ст. 999 Цивільного кодексу України визначено, що Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Ст. 9 Закону України "Про охорону праці" покладає обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я у процесі трудової діяльності, на Фонд відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". В Рішенні КСУ від 27 січня 2004 року "У справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення ч. З ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування)" в п. 4.2 зазначено: "Передбачене ст. 2371 КЗпП України і статтею 1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди, як один із способів захисту особистих немайнових прав громадян, що відшкодовуються особою, яка заподіяла шкоду, або власником чи уповноваженим ним органом, не застосовуються до осіб, що підлягають обов'язковому соціальному страхуванню відповідно до Закону. Зазначені норми регламентують відшкодування моральної шкоди всім іншим особам, які не є суб'єктами страхування від нещасного випадку і на яких не поширюється дія Закону, в тому числі працівникам, що виконують роботу не на основі трудового договору (контракту), а на інших підставах".

Відповідно до норм «спеціального» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ОСОБА_5 був і є застрахованою особою, та відповідно до норм наведеного Закону перебуває на обліку у спеціально створеному Фонді соціального страхування, та користується певними пільгами та компенсаціями, котрі направлені на покращення його здоров'я.

Згідно з п.4 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку організувати цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого. П.5 ст.21 передбачає додатковий обов'язок Фонду забезпечити потерпілому разом із відповідними службами охорони здоров'я, за призначенням лікарів, повний обсяг постійно доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати:

а) обслуговування вузькопрофільними лікарями та лікарями загальної практики;

б) догляд медичних сестер удома, в лікарні або в іншому лікувально-профілактичному закладі;

г) утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі;

д) забезпечення необхідними лікарськими засобами, протезами, ортопедичними, коригуючими виробами, окулярами, слуховими апаратами, спеціальними засобами пересування, зубопротезування.

Взявши до уваги вищенаведену норму Закону, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області, ухвалюючи рішення від 02 червня 2009 року у цивільній справі про відшкодування моральної шкоди, зазначила, що суд першої інстанції безпідставно зависив розмір відшкодування за моральну шкоду. Виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, які наступили, розміру втрати позивачем професійної працездатності і того, що позивач отримує страхові виплати у зв'язку з професійним захворюванням та втратою професійної працездатності, в тому числі і на лікування, - колегія суддів знайшла можливим зменшити цей розмір відшкодування моральної шкоди з 30000 гривень до 6500 гривень.

Отже, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягає застосуванню, варто дійти висновку про безпідставність та необгунтованність позовних вимог, виходячи з того, що позивачем не доведено обставин, які свідчать про порушення ПРАТ «ЦГЗК» його законних прав на безпечні та нешкідливі умови праці, представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог позивача до ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, позивач ОСОБА_5 працював на підприємстві відповідача ОСОБА_6 акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з 01 липня 2004 року по 15 серпня 2014 року - прохідником з повним робочим днем в підземних умовах на дільницях №1 та № 5 шахти ім. Орджонікідзе ПАТ «ЦГЗК», що підтверджується записами в трудовій книжці № 28-34.

15 серпня 2014 року позивач звільнився за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

20 квітня 2010 року, під час виконання трудових обов'язків прохідника добувної дільниці №1 шахти ім. Орджонікідзе, із позивачем ОСОБА_5 стався нещасний випадок, в результаті якого він був травмований, про що складено ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку від 19 червня 2010 року (форма Н-5) та ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року (форма Н-1). В п.6 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року та в розділі 3 ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку від 19 червня 2010 року, зазначено обставини за яких стався нещасний випадок, а саме:

«Комісія розглянула заяву потерпілого № К-316/18 від 20 травня 2010 року, пояснення потерпілого та свідків, вивчивши нормативно-технічну документацію, медичну довідку про характер травми та встановила.

Згідно розпорядження по шахті імені Орджонікідзе від 19 квітня 2010 року № 647 «О подготовке и производстве массового взрыва в блоке (+4) оси гор. 447/527 м.» ОСОБА_5І . 20.04.2010 року був переведений на добувну дільницю № 23 для виконання робіт по зарядці глибоких свердловин. Працюючи 20 квітня 2010 року у третю зміну з 15 годині 30 хвилин до 22 годин 42 хвилин, прохідники ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, кріпильник ОСОБА_10 та гірник очисного забою ОСОБА_11 отримала від начальника добувної дільниці № 23 ОСОБА_8 письмовий наряд на роботи по обробці заколів, отримання та доставка вибухових речовин (ВР), засипка ВР в зарядну машину МТЗ-3, прокладання зарядних тробупроводів, зарядження глибоких свердловин для підготовки та проведення масового вибуху в блоці (+4) вісі гор. 447/527.

Згідно отриманого наряду з початку робочої зміни робітники ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, кріпильник ОСОБА_10 та гірник очисного забою ОСОБА_11 отримала в складі ВР гор.447 м. вибухові речовини та доставили їх в орт-заїзд (+8) вісі гор.447 м. де знаходилась зарядна машина МТЗ-3. Засипали вибухові речовини в бункер зарядної машини МТЗ-3. Після чого, по ходовому висхідному (+16) вісі гор. 447/482 м. опустилися на гор. 482 м. та прийшли на робочі місця в буровий орт. (+4) вісі гор. 482 м. Після виконання робітниками робіт по приведенню бурового орта (+4) вісі гор. 482 м. в безпечний стан, гірничий майстер ОСОБА_8 відповідно затвердженому наряду провів розстановку та допуск робітників по робочим місцям.

О 20 годині 30 хвилин під час виконання робіт по зарядці свердловини, ОСОБА_11 знаходячись біля гирла свердловини направляв зарядний трубопровід в свердловину, в 5 метрах від нього стояв ОСОБА_5, який держав в руках зарядний трубопровід. ОСОБА_10 і ОСОБА_7 знаходилися в 10 метрах від ОСОБА_5 та уклали зарядний трубопровід в кільця на підошву виробки. В цей момент рух ВР по зарядному трубопроводу припинився через утворення пробки в трубопроводі. Під дією тиску пробка почала різко рухатися по зарядному трубопроводу при цьому виникло коливання трубопроводу. ОСОБА_5 тримаючи в руках зарядний трубопровід від неочікуваного удару трубопроводу не втримався на ногах і впав. Не відчувши погіршення стану здоров'я ОСОБА_5 продовжував виконувати роботи до кінця зміни. Після виїзду х шахти ОСОБА_5 не звернувся у медичний пункт шахти за допомогою. 21 квітня 2010 року ОСОБА_5 відчув погіршення стану здоров'я та о 17 годині 20 хвилин звернувся в КЗ « Міська лікарня № 8», де його госпіталізували, про що він повідомив начальника дільниці № 2 ОСОБА_12, який у свою чергу повідомив начальника шахти ОСОБА_13Г.»

У результаті нещасного випадку, що стався із ОСОБА_5 останній отримав травму лівої ноги і був госпіталізований до комунального закладу «Міська лікарня № 8», де знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 21 квітня 2010 року по 29 квітня 2010 року, що підтверджується виписним епікризом № 1692/307. Як зазначено у п.9 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року, діагноз за листком непрацездатності КЗ «Міська лікарня № 8»: забій, часткове пошкодження зв'язок лівого колінного суглобу. Больовий синдром. Гемартроз. Ступінь тяжкості - легка.

Починаючи з 21 квітня 2010 року ОСОБА_5 неодноразово знаходився на лікуванні у комунальних закладах: - КП «Міська клінічна лікарня № 8» (травматологічне відділення) з 21 квітня 2010 року по 29 квітня 2010 року, виписний епікриз № 1692/307, встановлений діагноз : забій, часткове пошкодження зв'язок лівого колінного суглобу. Гемартроз. Більовий синдром.

- КП «Міська лікарня № 7» (травматологічне відділення) з 24 червня 2010 року по 07 липня 2010 року, виписний епікриз № 413, встановлений діагноз : наслідки виробничої травми ( 20 квітня 2010 року) у вигляді часткового ушкодження зв'язки надколінника лівого колінного суглобу.

- КП «Міська лікарня № 2» , висновок консультанта, головного травматолога м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 01 липня 2010 року, діагноз : часткового ушкодження зв'язки надколінника лівого колінного суглобу.

- КП «Міська лікарня № 2», висновок консультанта, доцента кафедри хірургії, травматології та ортопедії к.м.н. ОСОБА_15 від 21 вересня 2010 року, діагноз : часткового ушкодження зв'язки наколінника. Атрофія м'язів лівого стегна.

- КЗ «Міська лікарня № 7» з 07 червня 2011 року по 23 червня 2011 року, виписка № 352, встановлений діагноз : наслідки виробничої травми ( 20 квітня 2010 року) у вигляді після травматичного артрозо-артрита лівого колінного суглобу.

- КЗ «Міська лікарня № 6» з 05 листопада 2012 року по 19 листопада 2012 року, довідка -епікриз, діагноз : наслідки виробничої травми ( 20 квітня 2010 року) у вигляді після травматичного артрозу лівого колінного суглобу.

- КЗ « Криворізька міська лікарня № 16» , з 01 липня 2015 року по 10 липня 2015 року, виписка № 165464/972.

- КЗ «Криворізька міська лікарня № 9», з 16 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року, епікриз з денного стаціонару КЗ «ЦПМСД №3» амбулаторія №2.

- Санаторій «Арктика», з 29 вересня 2015 року по 05 жовтня 2015 року, виписка із медичної карти стаціонарного хворого.

-КЗ « Криворізька міська лікарня № 16» , з 10 грудня 2015 року по 23 грудня 2015 року, виписка № 1610447/1800.

- УНДІ промислової медицини, з 30 березня 2016 року по 13 квітня 2016 року, виписка-епікриз № 1298/275.

- КЗ « Криворізька міська лікарня № 16» , з 11 липня 2016 року по 21 липня 2016 року, виписка № 165617/1021.

Відповідно до п. 10 ОСОБА_7 № 11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року, особи, які допустили, порушення законодавства про охорону праці є майстер гірничий добувної дільниці № 23 ОСОБА_8, який недостатньо контролював виконання робіт по зарядці свердловин, чим порушив п.п. 2.2.2, 2.9.2 «Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці добувної дільниці № 23 шахти імені Орджонікідзе».

Таким чином встановлена вина, у нещасному випадку, який стався зі позивачем 20 квітня 2010 року на шахті імені Орджонікідзе винним у нещасному випадку визнано підприємство, яке порушило законодавство про охорону праці, а саме норми ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», що передбачають створення підприємством безпечних і не шкідливих умов праці на робочому місці в кожному структурному підрозділі відповідно до нормативно-правових актів.

Факт вини підприємства у даному нещасному випадку підтверджується ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку від 19 червня 2010 року (форма Н-5 ) та ОСОБА_7 №11 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року (форма Н-1).

Внаслідок виробничої травми ОСОБА_5 первинно встановлено втрату професійної працездатності - 20 %, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії 10 AAA № 003959 від 17 листопада 2010 року.

08 червня 2016 року внаслідок виробничої травми ОСОБА_5 безстроково встановлено втрату професійної працездатності - 10 % (по трудовому каліцтву), що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії 12 AAA № 016888 від 08 червня 2016 року.

Постановою відділення Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі (далі ВВД ФССНВУ) від 14 грудня 2010 року № 0407/17918/17918.1/2 «Про призначення страхової виплати потерпілій на виробництві ОСОБА_5Г.», позивачу була призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Постановою відділення Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі (далі ВВД ФССНВУ) від 14 грудня 2010 року № 0407/17918/17918.1/3 «Про призначення страхової виплати потерпілій на виробництві ОСОБА_5Г.», останньому була призначена щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Моральна шкода ВВД ФССНВУ ОСОБА_5 не відшкодовувалась.

Таким чином, та обставина, що позивач отримав трудове каліцтво, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку від 19 червня 2010 року (форма Н-5 ) та ОСОБА_7 №11 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 19 червня 2010 року (форма Н-1). Суд не може погодитись з думкою представника відповідача, що сам позивач винен у тому, що його здоровю завдано шкоди, бо самостійно приймав рішення про роботу у шкідливих умовах праці. За таких обставин суд вважає, що позивач працевлаштовуючись на роботу в шкідливих умовах ні яким чином не погоджувався на виконання роботи в умовах в яких можливо отримати трудове каліцтво, та спричинити значну шкоду здоровю.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст. 23, 1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_5 у зв'язку із трудовим каліцтвом, що призвело до встановлення 10 % втрати професійної працездатності безстроково, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 10000 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 88 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, - суд,

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 - 10000 гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_1