Справа № 214/150/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

16 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю секретаря Соколовської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Криворізьке відділення №2, ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача та стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2016 представник позивача, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» Криворізьке відділення №2, ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, на користь ОСОБА_1 грошові кошти по депозитному вкладу за договором №391655 від 23.02.2015 в розмірі 7300 доларів США, та 3% річних в розмірі 616 грн. 88 коп.; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування предявлених вимог зазначила, що 23.02.2015 між позивачем та ПАТ ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 391655 в іноземній валюті в сумі 6000 доларів США зі строком дії до 06.10.2015 зі сплатою 10,5% річних з 23.02.2015 та 2% річних з 22.08.2015. Згідно виписок по рахунку сума залишку вкладу за розрахунковий період з 23.02.2015 року по 17.07.2015 становить 6000 доларів США. Додатковим договором № 1 від 08.06.2015 внесені зміни та доповнення до договору банківського вкладу № 391655 від 23.02.2015, відповідно до яких ОСОБА_4 здійснив поповнення вкладу на суму 1300 доларів США. Згідно виписки по рахунку сума залишку вкладу за розрахунковий період з 23.02.2015 по 17.07.2015 становить 7300 доларів США. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо повернення належних йому коштів як залишку по депозитному вкладу, що банком залишалось поза увагою, у звязку з чим за захистом своїх прав він вимушений звернутись до суду із застосуванням наслідків прострочення боржником грошового зобовязання, визначених ст.625 ЦК України, шляхом стягнення 3% річних в розмірі 616 грн. 88 коп.

До судового засідання представник позивача не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позовних вимог в повному обсязі (а.с. 41, 47).

Представник відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Криворізьке відділення № 2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення на позовну заяву, які обґрунтував тим, що Постановою Правління Національного банку України від 23 червня 2015 №408 «Про віднесення ПАТ «КБ» Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.06.2015 № 121 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «КБ» Фінансова ініціатива», згідно з яким з 24.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію. Виконавча дирекція ОСОБА_3 прийняла рішення № 167 від 10.09.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». Вважає, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» є належним відповідачем по справі, а не ОСОБА_3. Крім того, позивачу було виплачено відшкодування вкладу в розмірі 172261 грн. 11 коп. Тобто ОСОБА_3 свої зобовязання перед позивачем виконав, в звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити (а.с. 59-60).

Керуючись ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача за відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад).

Судом встановлено, що 23.02.2015 між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» як банком та ОСОБА_1 як вкладником укладено договір банківського вкладу №391655 (вклад «Цікавий (без поповнення))») у доларах США, за умовами п.2 якого вкладник передав банку грошові кошти (вклад) в розмірі 6000 доларів США на строк до 06.10.2015 включно з процентною ставкою з 23.02.2015 10,5 % річних з 22.08.20145 2% річних (а.с. 7).

Відповідно до п.4.2 договору остаточний розрахунок банку з вкладником у дату повернення здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок вкладника, відкритий у банку (а.с.8). У випадку дострокового розірвання цього договору у безготівковій формі на поточний або поточний (з використанням ЕПЗ) рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника (а.с. 8).

Факт залучення позивачем коштів на депозит в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в сумі 6000 доларів США підтверджується платіжним дорученням № 10590 від 23.02.2015 року (а.с. 10).

Додатковим договором № 1 від 08.06.2015 внесені зміни та доповнення до договору банківського вкладу № 391655 від 23.02.2015, відповідно до яких ОСОБА_4 здійснив поповнення вкладу на суму 1300 доларів США (а.с. 11, 13).

Факт залучення позивачем коштів на депозит в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в сумі 1300 доларів США підтверджується платіжним дорученням № 18672 від 08.06.2015 року (а.с. 12).

Згідно виписки по рахунку сума залишку вкладу за розрахунковий період з 23.02.2015 по 17.07.2015 становить 7300 доларів США (а.с. 14-16).

Згідно офіційних відомостей з інтернет-порталу сайту ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб http://www.fg.gov.ua/ судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного Банку України від 23.06.2015 №408 «Про віднесення ПАТ «КБ» Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.06.2015 № 121 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «КБ» Фінансова ініціатива», згідно з яким з 24.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію. Виконавча дирекція ОСОБА_3 прийняла рішення № 167 від 10.09.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до 23 жовтня 2015 року. Ліквідацію не розпочато через судові процеси, що тривають.

Відповідно до п. 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується ОСОБА_3 стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом;

Відповідно до п. 6ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, враховуючи те, що спір у справі виник між ОСОБА_1 як кредитором та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з приводу виконання ним зобовязань, в котрому на момент ухвалення судом рішення запроваджено тимчасову адміністрацію, на дані правовідносини розповсюджується дія норм спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20.01.2016 у справі № 6-2001цс15.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, згідно п.п.1, 2 ч.5 ст.36 вказаного Закону України, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Тобто, після запровадження у банку тимчасової адміністрації задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст.52 вказаного Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими ОСОБА_3.

Крім того, ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб здійснено виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування по його вкладам в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в межах 200000 грн. а саме в розмірі 172261 грн. 11 коп. (а.с.60).

Частиною 8 статті 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги по зобов'язанням банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 станом на 17.07.2015 (під час тимчасової адміністрації) на його картковому рахунку № 2633 обліковуються кошти в сумі 7300 доларів США (а.с. 16).

Посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що позивач звертався до банку з вимогою повернення йому залишку коштів по депозитному вкладу суд вважає такими, що мають місце, оскільки вони підтверджуються відповідними листами відповідями від 12.11.2015 та 27.08.2015 (а.с. 17, 18).

З огляду на положення ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 позивачу було виплачено 172261 грн. 11 коп., що свідчить про виконання ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб вимог ч. 1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються ОСОБА_3 на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги ОСОБА_3, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат ОСОБА_3, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є повязаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену ОСОБА_3.

Сума коштів позивача на рахунку в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» перевищує граничний розмір відшкодування коштів за вкладами (200000,00 грн.). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач як вкладник може вимагати задоволення свої вимог щодо повернення грошових коштів з банківських рахунків виключно в межах процедури ліквідації банку.

Позивач з метою отримання коштів, сума яких перевищує зазначений граничний розмір, не позбавлений права одержати залишок коштів в результаті ліквідації та реалізації майна банку відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той же час доводи представника позивача відносно порушення прав ОСОБА_1 як споживача фінансових послуг, які, на її думку, полягають у невиплаті йому ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» залишку коштів по депозиту в сумі 7300 доларів США, суд оцінює критично, оскільки станом на момент розгляду справи позивач має моє право з початку процедур ліквідації заявити свої вимоги для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволення вимог якої визначено в 4 чергу відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому стягнення коштів по депозитним вкладам у будь-який інший спосіб, аніж як це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при введені в банку тимчасової адміністрації чи знаходженні банку на стадії ліквідації, діючим законодавством України не передбачено, що по своїй суті, з урахуванням відсутності порушень прав позивача з боку Уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб свідчитиме про втручання суду в його діяльність, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 13.06.2016 року у справі № 6-1123цс16.

Таким чином, системний аналіз наведених вимог законодавства та встановлені судом обставини справи приводять суд до переконання про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на безпідставність та передчасність заявлення.

Щодо тверджень представника ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до моменту закінчення тимчасової адміністрації та ліквідаційної процедури є юридичною особою та відповідачем за всіма правочинами, які були укладені з його участю та повинно самостійно нести відповідальність за даними правочинами, суд відноситься критично, оскільки вони суперечать ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» яка прямо вказує на заборону під час тимчасової адміністрації здійснювати задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Оскільки позивач в силу ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, а предявлений ним позов залишено без задоволення, керуючись ч.4 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88 ч.3, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Криворізьке відділення №2, ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача та стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів позивачем з моменту винесення, відповідачем після процедури перегляду заочного рішення.

Суддя Хомініч С.В.