Справа № 640/5467/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Сенаторова В.М. ,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2 / Перлик / Ю.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління МВС України в Харківській області про звільнення майна з - під арешту, -

ВСТАНОВИВ :

Представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, яку уточнила в судовому засіданні та просила звільнити з під арешту 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала бабусі ОСОБА_4, померлої 10.01.2006 року та 1/4 частку вказаної квартири, яка належала мати ОСОБА_5, померлої 16.04.2011 року.

В обгрунтування позовної заяви представник вказав, що ОСОБА_3 був власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_2. Інша частина квартири належала на праві власності в рівних частках по 1/4 частки бабусі ОСОБА_3 - ОСОБА_4, його матері - ОСОБА_5 і та ОСОБА_6.

ОСОБА_3 був засуджений за вироком суду з призначенням покарання у тому числі із конфіскацією належного йому майна, тобто і на 1/4 частку вищевказаної квартири.

Київським районним судом міста Харкова 20.10.2005 року був виданий виконавчий лист №1-236/09 на конфіскацію спірної квартири.

При цьому, свого часу органом досудового слідства по зазначеній справі на квартиру АДРЕСА_3, з метою забезпечення виконання вироку був накладений арешт постановою_б/н від 22.08.2003 року СУ ХМУ УМВС України в Харківській області.

27.07.2010 року Київський районний суд міста Харкова розглянув подання старшого державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції ОСОБА_7 про визначення частки майна ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4, якою він володів на час проголошення вироку про конфіскацію майна. Так, на виконанні Київського ВДВС знаходився виконавчий лист №1-236/09, виданий 20.10.2005 року Київським районним судом м. Харкова про конфіскацію майна на користь держави.

Згідно відповіді КП «ХМБТІ» за ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності зареєстровано частину зазначеної квартири.

08.06.2006 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, яку надіслано для виконання до КП ХМБТІ для відома сторонам.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1999 року за №2А-99-157945 квартира АДРЕСА_5, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, його бабусі ОСОБА_8, його матері ОСОБА_5, ОСОБА_9.

Постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Харкова від 04.11.2005 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №1-236/09 від 20.10.2005 року, виданого Київським районним судом м. Харкова про конфіскацію на користь держави майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3

При цьому Ухвалою Київського районного суду м. Харкова по справі №6-387/10/16 від 07 вересня 2010 року Київський районний суд м. Харкова за наслідками розгляду у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління Юстиції, визначено частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та визнано, що ОСОБА_3 належить 1/4 частина спірної квартири.

На виконання зазначеного вироку, виконавчого листа та ухвали суду 1/4 частка квартирі АДРЕСА_6, яка належала була реалізована на відкритих торгах, за наслідками чого постановою Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.11.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого

Листа закінчено, чинність арешту припинено.

Співвласники частини квартири бабуся ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та його мати - ОСОБА_5 померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин з ОСОБА_3 та ступінь спорідненості / бабусі та мати / підтверджені офіційними Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем померлих, але реалізувати своє право на оформлення спадщини після їх смерті не може, внаслідок не зняття заборони / арешту / накладеного свого часу органом досудового слідства, а саме: постановою б/н від 22.08.2003 року СУ ХМУ УМВС України в Харківській області.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_3 вважає, що законних підстав для продовження дії арешту на вищевказані частки майна / квартири /, що належать ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на праві власності, кожній по 1/4 частки, не має.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 /Перлик / підтримала уточнені позовні вимоги.

Представник Головного Управління МВС України в Харківській області за довіреністю ОСОБА_1 проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала.

Суд вислухав пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_3 мають право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_7. /а.с.83 /

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за постановою СУ ХГУ УМВС м. Харкова був накладений арешт на кв. № № 152, буд. № 111 по вул. Гв. Широнінців м. Харкова / а.с.87 /

На виконання вироку суду відносно ОСОБА_11 про конфіскацію належного йому майна, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, виділена 1/4 частка квартири АДРЕСА_7, яка належала ОСОБА_11

Вказана 1/4 частка квартири АДРЕСА_7 була реалізована при проведенні прилюдних торгів, про що свідчить протокол № 201-02/326/13/а, 14 жовтня 2013 року. Переможцем у торгах вказаної 1/4 частки квартири став ОСОБА_12 / а. с. 25 /

Мати позивача ОСОБА_5 померла 16 квітня 2011 року.

/ а. с. 24 /

На підставі заповіту від 04 березня 2011 року ОСОБА_10 належне їй майно, /1/4 частку спірної квартири в тому числі / заповідала ОСОБА_3 / а. с. 80 /

ОСОБА_4 померла 10 січня 2006 року / а. с. 85 /

Таким чином, ОСОБА_3 є спадкоємцем на частку спірної квартири, які належали мати ОСОБА_10 / 1/4 частка / та бабусі ОСОБА_4 / 1/4 частка / після їх смерті.

Таким чином, на теперішній час обґрунтованих підстав для продовження дії обтяження у вигляді арешту на 1/4 частку належну ОСОБА_10 та на 1/4 частку належну ОСОБА_4 відносно АДРЕСА_8 не існує.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.

Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, на даний час ОСОБА_3 є правонаступником частки квартири, не є учасником кримінального провадження в рамках якого було накладено арешт на його майно, проте не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує його права, а тому вони підлягають судовому захисту саме шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині звільнення 1/4 частки спірної квартири належних ОСОБА_10 та 1/4 частки вказаної квартири належних ОСОБА_4 на праві власності з - під арешту є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 321, 391, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного Управління МВС України в Харківській області про звільнення майна з - під арешту підлягають частковому задоволенню.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою, серія та номер: б/н, виданий 22.08.2003 року, видавник СУ ХГУ УМВС м. Харкова, реєстраційний номер обтяження 01, ЕЕН 310493, 1/4 частку квартири АДРЕСА_9 належну ОСОБА_5, померлої 16 квітня 2011 року та на 1/4 частку квартири АДРЕСА_9 належну ОСОБА_5, померлої 16 квітня 2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення складено в єдиному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя -