Справа № 520/8481/15-ц
Провадження № 2/520/268/16
Київський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді Калашнікової О.І.
при секретарі Шеховцевій О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,
Відповідачі до суду не з»являються, про час і місце слухання справи сповіщались судом неодноразово, відповідно до вимог закону, відповідачі з позовом ознайомлені, надали письмові заперечення на позов.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
Рішенням Малиновського райсуду м.Одеси, ухваленим 27 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, що діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку стягнуто на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 45812,88 грн, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. На користь держави з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 цим же рішенням стягнуто судовий збір в сумі 508,12 грн. Рішення суду набрало законної сили, позивач отримав виконавчі листи і надав їх до примусового виконання до державної виконавчої служби.

На примусовому виконанні в Першому Київському відділі ДВС ОМУЮ перебувало зведене виконавче провадження у відношенні ОСОБА_1 по примусовому виконанню виконавчого листа №521/18963/13-ц, виданого Малиновським райсудом м.Одеси 24.04.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4І на відшкодування матеріальної шкоди 45812,88 грн; виконавчого листа №521/18963/13-ц, виданого Малиновським райсудом м.Одеси 24.04.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В ході проведення виконавчих дій з боржника ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошти в сумі 55994,17 грн, які розподілені таким чином: 45812,88 грн- перераховані ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн перераховані ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, 5081,29 грн стягнуто виконавчого збору, та стягнуто 100 грн на проведення виконавчих дій. 20.03.2015 року виконавчі провадження були закінчені відповідно до положень п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

На примусовому виконанні в Першому Київському відділі ДВС ОМУЮ перебувало зведене виконавче провадження у відношенні ОСОБА_2 по примусовому виконанню виконавчого листа №521/18963/13-ц, виданого Малиновським райсудом м.Одеси 24.04.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4І на відшкодування матеріальної шкоди 45812,88 грн; виконавчого листа №521/18963/13-ц, виданого Малиновським райсудом м.Одеси 24.04.2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В ході проведення виконавчих дій з боржника ОСОБА_2 були стягнуті грошові кошти в сумі 100 грн на проведення виконавчих дій. 27.03.2015 року виконавчі провадження були закінчені відповідно до положень п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» - з солідарного боржника ОСОБА_1 борг та виконавчий збір стягнуто у повному обсязі.

Посилаючись на положення ст..ст.1190,1191 ЦК України, позивач вимагає стягнути з солідарних боржників сплачені за них грошові кошти.

На обґрунтування своїх вимог позивач надав копію рішення Малиновського райсуду м.Одеси від 27.02.2014 року, квитанцію від 19.03.2015 року про сплату на рахунок ДВС 55994,17 грн, лист Першого Київського ВДВС ОМУЮ.

У письмових запереченнях на позов ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_3 посилався на безпідставність вимог ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2, не визнаючи позов ОСОБА_1 у запереченнях зазначив, що вина ОСОБА_2 у спричиненні шкоди ОСОБА_4 відсутня, тому правові підстави для стягнення з неї грошових коштів відсутні. Крім того, ОСОБА_2 особисто здійснювала виплати на виконання виконавчих листів.

При наведених обставинах позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Стаття 1191 ЦК України визначає право регресу, під яким розуміється право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоди. Зазначена стаття застосовується у випадках, коли фігура завдавача шкоди та фігура особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, не співпадають (ст. ст. 1172 - 1176, 1178, 1179 ЦК України тощо). За загальним правилом на боржника за регресною вимогою покладається обов'язок відшкодувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування в повному обсязі.

Особа, що відшкодувала шкоду, за яку передбачена відповідальність у солідарному порядку, має право зворотної вимоги до кожного з солідарних боржників у рівних частках, якщо інше не встановлено законом, як у випадках, коли відшкодування було присуджено з усіх боржників, так і при покладенні цього обов'язку на вимогу потерпілого на частину з них (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"). Право звернення з регресною вимогою виникає у кредитора з моменту здійснення ним виплат потерпілому, з цього ж моменту обчислюється строк для пред'явлення регресного позову.

У даному випадку суд встановив, що ОСОБА_1 19.03.2015 року у повному обсязі відшкодував шкоду, відповідальність за яку судовим рішенням покладена у солідарному порядку на трьох боржників. Тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 15270 грн, 2500 грн, 1558 грн, а всього 19328 грн та про стягнення з ОСОБА_3 15270 грн, 1558 грн, а всього- 16828 грн підлягають задоволенню. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів по 169,4 грн (з кожного) не підлягають задоволенню, тому як є не доведеними відсутні письмові докази, що позивач ці грошові кошти сплатив на користь стягувача або на користь держави.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам: з ОСОБА_2 193,28 грн, з ОСОБА_3 168,28 грн.

Керуючись ст. ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19328 грн (дев»ятнадцять тисяч триста двадцять вісім грн.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16828 грн (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім грн).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 193,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 168,28 грн.

У задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Київський райсуд м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.