Справа № 317/2638/15-ц
№/п 2/317/1003/2015
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі: Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу та штрафних санкцій, -
У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та штрафних санкцій, в якому зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_2, а також ОСОБА_5 30.04.2014 р. було укладено письмовий договір позики із заставним забезпеченням, згідно якого ОСОБА_5І та ОСОБА_2 отримали позику від позивача в розмірі 6000,00 доларів США. Також позивач зазначив, що вказаним договором був встановлений строк виконання зобовязань 01.05.2015 року, однак до теперішнього часу позивачу так і не були повернуті грошові кошти. На час звернення позивача до суду з позовною заявою офіційний курс гривні до долара США становить 2500,2237 грн. за 100 доларів США, тобто сума позики становить 150013,42 грн. Крім того, позивач вважає, що стягненню підлягають 3% річних, які складають 4981,19 грн. ОСОБА_5 на момент звернення позивача до суду померла.
Тому на підставі вищевикладеного, позивач був вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму позики 150013,42грн. та 4981,19 грн. 3% річних , а також суму судового збору в розмірі 1556,18 грн.
В судове засідання зявився позивач ОСОБА_4, підтримав свою позовну заяву в повному обсязі, просив суд її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які були призначені на 20.07.2016р., 10.10.2016р., 03.11.2016р., 04.11.2016р., 30.11.2016р. та на 08.12.2016р. не зявлявся, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заперечень, клопотань та заяв до суду не надавав.
За клопотанням позивача до участі у справі був залучений в якості третьої особи ОСОБА_3, який є спадкоємцем померлої ОСОБА_5
В судовому засіданні ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_4І не заперечував, зазначив, що йому зі слів матері було відомо про те, що позивач надав в борг грошові кошти його матері ОСОБА_5 та ОСОБА_2, самого договору він не бачив, а наслідки, якщо позов ОСОБА_4 буде задоволено, йому відомі та зрозумілі.
Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 є законними, достатньо обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно договору від 30.04.2014 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 та ОСОБА_2 6000,00 доларів США.
Згідно п.2 Договору строк повернення грошових коштів ОСОБА_6 становить 01.05.2015 року..
Відповідно п.5,6 Договору з метою належного забезпечення виконання договору ОСОБА_7 та ОСОБА_2 передали ОСОБА_4 технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою Запорізька область Запорізький район, смт.Кушугум, провулок Прорізний, 35. Вказаний технічний паспорт залишається у ОСОБА_4 до повного виконання зобовязань.
Аналізуючи наданий суду договір, який має назву Договір займу із заставним забезпеченням, суд вважає, що Договір є насправді договором позики, оскільки по факту майно, яке стало предметом забезпечення виконання зобовязань не було заставним. Вказане було підтверджено самим позивачем в судовому засіданні.
До теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 грошову суму не повернув, тобто, зобовязання свої не виконав.
У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 530 Цивільного Кодексу України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики належить до реальних договорів і, отже, вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Обовязки з договору позики виникають тільки для однієї сторони позичальника. Отримавши у власність передані йому позикодавцем гроші або речі, позичальник стає зобовязаним повернути позикодавцю таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості
Статтею 1047 Цивільного Кодексу України визначені вимоги до форми договору позики, а саме: Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
У відповідності до вимог ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно наданого до суду витягу НБУ, на момент звернення до суду курс долара США становив 2500,2237 грн. за 100 доларів США. Із розрахунку : 6000,00 доларів США*2500,2237= 150013,42 грн.
Тобто, сума позики становить 150013,42 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму у відповідності до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як було зазначено вище, строк виконання зобовязань становить 01.05.2015 року.
Згідно наданого позивачем розрахунку, 3% річних від суми позики складає 199,23 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 4981,19 грн.
Відповідно до ст. 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
Згідно Договору, позичальниками були ОСОБА_5І та відповідач ОСОБА_2 але на момент подачі позову до суду, як було зазначено позивачем та підтверджено в судовому засіданні третьою особою ОСОБА_3, позичальник ОСОБА_5 померла, тому суд погоджується з позивачем стосовно того, що він скористався своїм правом та висуває вимоги лише до ОСОБА_2
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, по оплаті судового збору позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 7, 10, 11, 16, 60, 88, ЦПК України, ст. ст. . 3,4, 15, 16, 526, 530, 540,541,625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Б. ГРОМОВА