Провадження № 2/752/851/16
І м е н е м У к р а ї н и
18 лютого 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Новак А.В.,
при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу),-
позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу).
Мотивує свої вимоги тим, що 03 липня 2013 року о 12 годині 25 хвилин на перехресті вулиць Лєбєдєва-Кумача-Ніжинська в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі НОМЕР_1 та «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_3 було пошкоджено.
Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0479698 від 19.02.2013 року забезпеченим транспортним засобом був автомобіль НОМЕР_2 і відповідно цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група».
08.10.2013 року до позивача із вимогою звернулося ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у якій вимагало в порядку суброгації перерахувати 4759 гривень 16 копійок, оскільки транспортний засіб «ЗАЗ Ланос» р.н. НОМЕР_4 на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
Позивачем було складено страховий акт № ДКЦВ-7212 та розрахунку страхового відшкодування перерахувало страхове відшкодування в сумі 4091 гривень 41 копійка.
Позивач посилаючись на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає що він як страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідач не повідомив позивача про настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач вважає, що набув право вимоги до відповідача відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 4091 гривень 41 копійка.
Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованих у встановленому законом порядку і вручення відповідачу ОСОБА_3 судової повістки, про що в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
03 липня 2013 року о 12 годині 25 хвилин на перехресті вулиць Лєбєдєва-Кумача-Ніжинська в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі НОМЕР_1 та «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_3 було пошкоджено.
Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0479698 від 19.02.2013 року забезпеченим транспортним засобом був автомобіль НОМЕР_2 і відповідно цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група».
08.10.2013 року до позивача із вимогою звернулося ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у якій вимагало в порядку суброгації перерахувати 4759 гривень 16 копійок, оскільки транспортний засіб «ЗАЗ Ланос» р.н. НОМЕР_4 на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт № ДКЦВ-7212 та розрахунку страхового відшкодування перерахувало страхове відшкодування в сумі 4091 гривень 41 копійка.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив страховика - ПАТ «СК «Українська страхова група» у строки і за умов, визначені у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд аналізуючи зазначені норми Закону вважає, що у ПАТ «СК «Українська страхова група» виникло право вимоги до ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) у розмірі 4091 гривні 41 копійка.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю.

Питання про судові витрати вирішити за правилами ст.ст. 84, 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 223, 224, 294-296 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку зворотної вимоги(регресу) - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 4091 (чотири тисячі дев'яносто одна) гривня 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак