Справа № 215/3430/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

при секретарі - Пасько М.В.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна

ВСТАНОВИВ:

04.08.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про про визнання майна спільною сумісною власністю і поділ майна подружжя.

В обґрунтування вказує, що з 15.09.2012 р. перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька Дарина, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу сторони проживали у квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 За час спільного проживання з 15.09.2012 р. по 13.12.2015 р. в квартирі здійснювася ремонт, були замінені плінтуси, міжкімнатні двері, пороги, петлі, ручки, лутки, також були куплені шпалери, фарба, штукатурка, встановлена ванна, замінені вікна. Матеріальні витрати склали 30392,70 грн. Також були придбані корпусні меблі на суму 10800грн. Крім того за цей період позивачем було сплачено комунальні послуги на суму 12460,45 грн. Вказані кошти просить визнати спільним майном подружжя, стягнувши 1/2 частину загальної вартості сумісного майна, 551,20 грн. сплаченого судового збору.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст.60,61,65,71 ч.1-5 Сімейного Кодексу України, - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вони мають рівні права на вказане майно.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Майно подружжя ділиться між ними в натурі, грошова компенсація замість частки в майні присуджується в разі неподільності речі.

Згідно до ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Судом встановлено що сторони перебували в шлюбі з 15.09.2012 р. по 22.03.2016 р., від даного шлюбу в них народилась донька, а.с.6.

Згідно акту ОСОБА_1 проживала з 15.09.2012 р. по 13.12.2015 р. в квартирі АДРЕСА_1, .а.с. 7.

Відповідно до наданих суду товарних чеків, накладних, договорів, а.с.8-11, позивачем та відповідачем за час шлюбу придбано будівельні матеріали вартістю 30392,70 грн., використані в процесі ремонту квартири АДРЕСА_1, а також корпусні меблі вартістю 10800 грн.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, ст.357 ЦК України, в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд вважає, що оскільки зазначене майно придбано за час шлюбу, слід визнати його спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та, за відсутності можливості поділу майна в натурі без втрати цільового призначення, слід стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості спільного майна подружжя - вказаних вище будівельних матеріалів і корпусних меблів, яка становить 20596,35 грн. (41192,70 / 2 =20596,35).

Позовні вимоги в частині визнання права спільної власності на грошові кошти на сплату комунальних платежів і стягнення грошової компенсації в розмірі 1/2 від їх вартості до задоволення не підлягають, оскільки не грунтуються на нормах вищевказаного законодавства, а також не підтверджуються належними, допустими доказами у відповідності до вимог ст.ст.10 ч.3, 27 ЦПК України.

Крім того, оскільки позов задоволено частково, на підставі ст.ст.81,88 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 424,42 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 60, 61, 65, 70, 71 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 27, 31, 60, 81, 88, 209 ч. 3, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, загальною вартістю 30392,70 грн., використані в процесі ремонту квартири АДРЕСА_2, корпусні меблі вартістю 10800,00 грн., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію ? частки вказаного майна у розмірі 20596,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 424,42 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: