Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/2965/16-ц Головуючий у 1-й інст. Снігір В. М.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його тим, що 18.05.2012 між банком та відповідачем було укладено договір № б/н за умовами якого останній отримав кредит у сумі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання належним чином не виконував станом на 31.03.2016 утворилась заборгованість у сумі 11725,79 грн. позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму боргу.

Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 488,42 грн. заборгованості за кредитним договором та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафами і прийняти нове про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач вказує, що судом не було враховано, що підписавши спірний договір сторони по справі взяли на себе зобовязання виконувати його належним чином та у порушення вимог процесуального законодавства не надано правового і фактичного обґрунтування щодо відмови у стягненні частини заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафами.

У своїх доводах банк також посилається на постанову Пленуму ВСУ від 24.10.2008 № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та постанову Верховного Суду України від 18.09.2013 по справі № 6-63цс13.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18.05.2012 ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка містить посилання на те, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 5).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав жодного доказу того, що надані ним Умови і Правила надання банківських послуг Приватбанк та довідка про кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» дійсно являються складовою частиною укладеного між сторонами 18.05.2012 договору у вигляді анкети-заяви, враховуючи, що вони не підписувалися ОСОБА_2, довідка про умови кредитування не свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки суд при ухваленні судового рішення не встановив характер правовідносин, які виникли між сторонами та обставин справи, які є предметом доказування у цій справі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач, підписавши 18.05.2012 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у самій анкеті -заяві.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом не встановлено, що долучені до позову Умови та Правила надання банківських послуг відрізняються від змісту відповідних Умов та Правил, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» у редакції, яка була чинною на момент підписання анкети-заяви.

За таких обставин висновки суду про відсутність підстав для стягнення повної кредитної заборгованості, оскільки підписання анкети-заяви не вважається підписанням договору щодо Умов та Правил надання банківських послуг не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за приписами положень ст. ст. 634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту 966379 у розмірі 700 грн., на термін, що відповідає строку дії карти.

При цьому відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на залишок заборгованості по кредиту в строки та в порядку, встановлені умовами кредитування, які зазначені в Довідці про умови кредитування з використанням «Кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду». Отримання відповідачем кредитної карти 966379 підтверджується випискою про рух коштів (а.с.66-71).

Відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість за договором б/н від 18.05.2012 станом на 31.03.2016 становить 11725,79 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 475,12 грн.; за процентами 7266,11 грн.; за пенею та комісією - 2950,00 грн.; а також штрафів, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. (фіксована частина); 534,56 грн. (процентна складова) (а. с. 3-4).

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та ніким не спростований, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені по справі у сумі 3313,80 грн., які складаються з судового збору у сумі 2893,80 грн. та 420,00 грн. витрат повязаних з оглошенням у газеті.

Керуючись ст. 303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.05.2012 в сумі 11725,79 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 475,12 грн.; за процентами 7266,11 грн.; за пенею та комісією - 2950,00 грн.; а також штрафів, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. (фіксована частина); 534,56 грн. (процентна складова) та витрати по сплаті судового збору в сумі 3313,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: