УхвалА

іменем україни

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі -ПАТ «ВТБ Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року позов ПАТ «ВТБ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВТБ» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 640 173 грн 76 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2012 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення суду першої інстанції відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє її представник -ОСОБА_6, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю поважних причин для його поновлення, апеляційний суд вірно виходив із того, що ОСОБА_4, була належним чином повідомлена про дату судових засідань, їй надсилалась копія рішення суду, яку вона отримала, а у червні 2012 року за її заявою переглядалось заочне рішення суду, ухвалу суду вона отримала, проте, лише у листопаді 2015 року подала апеляційну скаргу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи. Так, встановлено, що ОСОБА_4, як особисто, так і через уповноважену особу, що не заборонено чч. 3, 5 ст. 76 ЦПК України, повідомлялась про судові засідання, призначені на 28 квітня 2011 року (а.с. 59), 7 червня 2011 року (а.с. 65), 4 серпня 2011 року (а.с. 71), 13 грудня 2011 року (а.с. 82). Копія заочного рішення ОСОБА_4 була вручена особисто 3 квітня 2012 року (а.с.94). На підставі заяви ОСОБА_4 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2012 року, відмовлено у перегляді заочного рішення суду, яку отримано її представником 18 червня 2012 року (а.с.116). Апеляційну скаргу подано у листопаді 2015 року зі значним пропуском строку апеляційного оскарження.

Колегія суддів вважає, що безпідставне поновлення строку апеляційного оскарження є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність і не є порушенням прав на судовий захист, оскільки особа добровільно вибирає спосіб свого захисту та виконання відповідних процесуальних дій.

За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник О.В. Закропивний С.П. Штелик