РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.08.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. 15.01.2001 року від спільного життя у них народилася дочка ОСОБА_3. 23.09.2004 року позивач став власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

27.10.2004 року ОСОБА_1 зареєструвався за вказаною адресою. Разом з ним за цією адресою були зареєстровані його дружина та дочка.

У вересні 2004 року позивач з відповідачем припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, ОСОБА_2 забрала всі належні їй на праві власності речі та проживає за іншою адресою. Комунальні послуги вона не сплачує, кореспонденцію за вказаною вище адресою вона не отримує. 30.10.2015 року рішенням Дзержинського суду їх шлюб розірвано. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виписатися з квартири, тому позивач звернувся до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України майно, набуте чоловіком, дружиною за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 10). Він отримав цю квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2000 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО №192514 від 07.02.2001 року (а.с.4). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.8). Відповідно до Довідки органу самоорганізації населення «Доброта» №492 від 22.01.2016 року дочка ОСОБА_3 проживає разом з батьком, мати проживає окремо і участі у вихованні дитини не приймає (а.с.5). ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з вересня 2015 року, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, про що свідчить Акт від 04.05.2016 року (а.с.12).

Згідно ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 6 місяців.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: