Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №313/131/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Калабухова О.А
Провадження №22-ц/778/3218/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретаря Мельник З.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року ОСОБА_3, звернувся до суду с позовом до ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів.

В позові зазначено що ОСОБА_3 з 11 серпня 2006 року перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4. Від даного шлюбу у подружжя є спільна донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2008 році їх шлюб було розірвано. З 13 листопада 2008 року згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2009 року по справі № 2-831/09 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Після розірвання шлюбу з відповідачем, 23 січня 2010 року позивач уклав шлюб з гр.. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У шлюбі подружжя має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Його дружина з 2010 року не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

На час стягнення з ОСОБА_3 аліментів за рішенням суду він працював та не мав інших дітей. Проте, на теперішній час, маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, його матеріальний та сімейний став змінився, тож останній не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом. Тому він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів до 1/8 частини всіх видів його заробітку.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_10, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які свідчать про зміну матеріального стану позивача не доведені, тому підстави для задоволенні позову відсутні.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Судом установлено, що з 11 серпня 2006 року сторони перебував у шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя є спільна донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2008 році їх шлюб було розірвано.

З 13 листопада 2008 року згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2009 року по справі № 2-831/09 з ОСОБА_3 на користь відповідачки ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

23 січня 2010 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖС № 078091 від 23.10.2010 року ( а.с. 8).

У шлюбі подружжя має трьох малолітніх дітей: - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до довідки Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України Запорізької області № 34/01/67-32 від 05.01.2015 року вбачається, що позивач працює охоронцем та його загальна сума доходу за період липня 2015 року по грудень 2015 року за винятком аліментів становить 27797 грн. 78 коп ( а.с. 22).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов'язку та кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Майновий стан платника аліментів є однією із обставин, яка підлягає встановленню та врахуванню при визначенні розміру аліментів у відповідно до ст. 182 СК України.

Зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, за позовом платника аліментів можливе за умови доведеності зміни обставин, визначених ст. 192 СК України, у тому числі і погіршення майнового стану платника аліментів, які мали місце після прийняття рішення про стягнення аліментів, а не у зв'язку з прийняттям такого рішення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що саме з укладенням нового шлюбу та народження в цьому шлюбі трьох дітей змінився ( погіршився) його матеріальний та сімейний стан.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Натомість, позивач не надав суду доказів чим підтверджується зміна майнового стану позивача у порівнянні з часом визначення розміру аліментів, а також чим підтверджується погіршення майнового стану у зв'язку з укладенням шлюбу 23 січня 2010 року , оскільки сам по собі факт укладення шлюбу не є тією обставиною, яка призводить до погіршення матеріального становища одного з подружжя.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року у справі № 333/1140/16-ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_3В за яким стягнуто з останнього на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, що на думку позивача свідчить про зміну його матеріального стану, оскільки загальний розмір аліментів, які з нього будуть стягуватися буде перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, є неприйнятними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Натомість, на час ухвалення оскаржуваного рішення ( 10 березня 2016 року) такого рішення не існувало, на нього позивач на посилається в позові, воно не було предметом дослідження в суді першої інстанції.

Крім того, стаття 70 Закону України "Про виконавче провадження", на яку посилається апелянт в апеляційній скарзі, не підлягає застосуванню як при визначенні розміру аліментів, так і при вирішенні питання про наявність підстав для його зміни, оскільки вказана норма визначає можливий максимальний розмір відрахувань із заробітної плати при виконанні декількох виконавчих листів і ніяким чином не впливає на визначення розміру аліментів на утримання кожної конкретної дитини.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач є працездатним, отримує стабільний дохід, правильно вважав, що обставини, які свідчать про зміну матеріального стану позивача не доведені, тому підстави для задоволенні позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують .

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: