ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6933/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Горбань С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 р. публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану спожиту електричну енергію в розмірі 25417,73 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 31 травня 2013 р. представниками ПАТ «Київенерго» була проведена рейдова перевірка, під час якої в належному відповідачу на праві власності нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопередавальної організації, що було зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення. 20 червня 2013 р. відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними. В присутності відповідача комісія підтвердила правомірність складання акту про порушення. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, позивачем було розраховано вартість спожитої відповідачем електроенергії, що становить 25417,73 грн. Станом на 1 червня 2015 р. заборгованість відповідачем не сплачена, а відтак ПАТ «Київенерго» змушене звернутися до суду за захистом порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, просив визнати поважними причини пропущення позовної давності пославшись на те, що в січні 2016 р. Державною виконавчою службою було накладено арешт на усі банківські рахунки ПАТ «Київенерго», що унеможливлювало сплату судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав пославшись на пропущення позовної давності без поважних причин та необґрунтованість і недоведеність позовних вимог. За міркуванням представника відповідача позивач не довів правомірність заявлення позову саме до ОСОБА_2, оскільки акт складено відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, яка у вищевказаному приміщенні розмістила кулінарний цех, де здійснює свою діяльність. При складанні акту відповідач присутня не була і його не підписувала, а отже позивач порушив п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, тобто такий акт слід вважати недійсним. Окрім того частина нежитлових приміщень за вищевказаною адресою раніше належала ОСОБА_6, там же знаходяться й інші фізичні та юридичні особи, а відтак позивачем не доведено, що саме ОСОБА_2 має відповідати за безоблікове споживання електроенергії.

Заслухавши представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

31 травня 2013 р. представниками ПАТ «Київенерго» була здійснена перевірка дотримання вимог Закону України «Про електроенергетику» в кулінарному цеху, в якому здійснює свою діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_5, розташованому у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

Під час перевірки встановлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, що підтверджується Актом про порушення № 24096 (а.с. 8-9). Всупереч доводам представника відповідач ОСОБА_2 з вказаним актом ознайомлена, що підтверджується її підписом.

За приписом статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до положень статті 27 вищевказаного Закону правопорушення в електроенергетиці, до яких, зокрема, відноситься самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

На виконання вимог статті 26 Закону України «Про електроенергетику» постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 затверджені Правила користування електричною і тепловою енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками.

Згідно пунктів 3, 9 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, а споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається.

З свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 18, 10-11) вбачається, що власником приміщення, в якому виявлено самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, є відповідач ОСОБА_2 Доказів, які б спростовували вказану обставину, стороною відповідача суду не надано.

Більш того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2016 р., встановлено, що після прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 між ОСОБА_2 та братом померлого ОСОБА_8 склався порядок користування успадкованим ними майном, відповідно до якого у володіння та користування ОСОБА_2 перейшли 114/400 частин будинку АДРЕСА_1 (а.с. 46-51, 52-56).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договору, який би передбачав, що саме фізична особа-підприємець ОСОБА_5 як орендар повинна нести відповідальність за дотримання правил користування електричною енергією в орендованому нею приміщенні, суду не надано, а отже доводи представника відповідача про недоведеність правомірності заявлення позову до ОСОБА_2 є безпідставними.

Обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією визначається згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика).

20 червня 2013 р. на виконання вимог пункту 53 ПКЕЕНакт про порушення ОСОБА_2 правил користування електричною енергією було розглянуто утвореною позивачем комісією з розгляду спірних питань актів порушень Правил користування електричною енергією для

населення та умов договорів. В присутності відповідача комісія підтвердила правомірність

складання акту про порушення та відповідно до пункту 2.6. Методики визначила величину та вартість спожитої відповідачем з порушенням ПКЕЕН електроенергії за формулою 2.7, що підтверджується протоколом засідання комісії № 776 (а.с. 23).

Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачем спожито необлікованої електроенергії на суму 25417,73 грн. (а.с. 19-21, 22).

Відповідно до п. 6.43 ПКЕЕНспоживач зобов'язаний здійснити оплату енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, проте у визначений строк відповідач ОСОБА_2 оплату не здійснила, направлені їй позивачем письмові вимоги від 06.08.2014 (а.с. 42, 43, 44, 45) залишені без реагування..

За приписом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Договору про збільшення позовної давності сторони не укладали.

З огляду на положення ч. 1 ст. 261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, та з урахуванням правого висновку Верховного суду України, викладеного у постанові від 23 грудня 2014 р. (справа № 3-193гс14), суд дійшов висновку, що початковим моментом перебігу позовної давності у цьому спорі є 31 травня 2013 р.

ПАТ «Київенерго» звернулося до суду з даним позовом 19 серпня 2016 р., тобто після спливу позовної давності.

Позивач послався на поважні причини пропуску позовної давності, проте належних доказів на підтвердження своїх доводів не надав.

За таких обставин суд вважає обґрунтованою заяву представника відповідача про застосування позовної давності і на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовляє у позові за спливом позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану спожиту електричну енергію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: