Справа № 359/6017/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/56/16 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 52 08.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Мережко М.В., Журби С.О.,

При секретарі - Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання дій незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного звільнення його з займаної посади землевпорядника за п. 2 ст. 36 КЗпП України, поновити його на роботі у Вишеньківській сільській раді Бориспільського району Київської області на посаді землевпорядника з 10 червня 2015 року, стягнути з Вишеньківської сільської ради Бориспільсьского району Київської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 10 червня 2015 року по день поновлення на роботі, а також стягнути з Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області на його користь моральну шкоду у розмірі 1 гривні.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 вказав на те, що 04 лютого 2015 року між ним та Вишеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області, в особі сільського голови ОСОБА_3, був укладений строковий трудовий договір (контракт). Згідно чинного законодавства, договір був оформлений розпорядженням сільського голови № 02-к від 04 лютого 2015 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_2.» з таким формулюванням: «Прийняти ОСОБА_2 на посаду землевпорядника за строковим трудовим договором з 04 лютого 2015 року по 04 травня 2015 року.

Після 04 травня 2015 року за згодою т.в.о. сільського голови ОСОБА_4, він продовжував виконувати свої посадові обов'язки, а бухгалтерія продовжувала нараховувати і сплачувати йому заробітну плату.

З 08 червня 2015 року по 11 червня 2015 року він перебував на лікарняному. 10 червня 2015 року т.в.о. сільського голови ОСОБА_4 розірвала трудовий договір та видала розпорядження «Про звільнення ОСОБА_2 з роботи». Підставою звільнення зазначено, прийняття працівника по конкурсу, який рекомендований на роботу конкурсною комісією.

ОСОБА_2 вважає своє звільнення незаконним, вчиненим з порушенням норм КЗпП України, тому, звернувся в суд з позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначив, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог з інших підстав, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2)чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6)як розподілити між сторонами судові витрати;

7)чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Вказаним вимогам цивільного процесуального законодавства, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року між Вишеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області, в особі сільського голови ОСОБА_3, та ОСОБА_2 був укладений строковий трудовий договір (контракт). У відповідності до п.1.6. контракту, працівник приймається на посаду землевпорядника сільської ради без надання статусу державного службовця.

Пунктом 1.7 передбачено, що договір набуває чинності з 04 лютого 2015 року на підставі розпорядження сільського голови, терміном на три місяці та діє до прийняття на посаду спеціаліст-землевпорядник особи, що буде обрана на підставі конкурсу, згідно чинного законодавства.

Розпорядженням від 04 лютого 2015 року №02-к «Про прийняття на роботу ОСОБА_2.» позивач був прийнятий на посаду землевпорядника за строковим трудовим договором з 04 лютого 2015 року по 04 травня 2015 року.

Конкурс на заміщення вакантної посади спеціаліста-землевпорядника був проведений 05 червня 2015 року, що підтверджується протоколом засідання конкурсної комісії. За результатами конкурсу, рекомендували призначити на посаду спеціаліста - землевпорядника сільської ради ОСОБА_6

Розпорядженням від 10 червня 2015 року, ОСОБА_2, був звільнений з посади землевпорядника Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування здійснюється шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Вказані норми Закону вказують на обов'язковість прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на конкурсній основі.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Такими обставинами є: обов'язковість прийняття на роботу на конкурсній основі та складання присяги.

Згідно ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Розпорядження В.о. голови Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_4 від 10 червня 2015 року № 07-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» на підставі прийняття працівника на посаду землевпорядника по конкурсу, який рекомендований на роботу конкурсною комісією, відповідає Закону.

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що позивач з 08 червня 2015 року по 11 червня 2015 року перебував на лікарняному. Підтвердженням цьому є листок непрацездатності, серія АГТ № 822900, виданй ОСОБА_2 лікарем Вишеньківської дільничної лікарні Бориспільського району Київської області. Вказаний листок непрацезданості, як пояснив позивач у судовому засіданні, знаходиться у нього, так як його було повернуто йому бухгалтерією Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Належних та допустимих доказів про те, що, позивач надавав листок непрацездатності адміністрації Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області і він був повернутий йому, ОСОБА_2 суду не надав.

З пояснень представника відповідача, наданих ним в судовому засіданні, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року у вище вказаній справі вбачається, що адміністрації Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області не було відомо про те, що ОСОБА_2 на час звільнення з займаної посади, знаходився на лікарняному, так як листок непрацездатності він не надавав. Про те, що ОСОБА_2 знаходився на лікарняному в період з 08 червня 2015 року по 11 червня 2015 року їм стало відомо при розгляді справи в суді. Тому, 04 лютого 2016 року сільським головою Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області було видано розпорядження № 02-к «Про внесення змін до розпорядження № 07-к від 10 червня 2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_2.» в частині дати звільнення позивача, та вказано дату його звільнення 15 червня 2015 року.

Головному бухгалтеру Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області дано розпорядження, провести перерахунок заробітної плати позивача, а секретарю сільської ради довести до відома ОСОБА_2 про зміст розпорядження.

Видане сільським головою Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області розпорядження № 07-к від 04 лютого 2016 року «Про внесення змін до розпорядження № 07-к від 10 червня 2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_2.» свідчить про те, що ОСОБА_2 був звільнений з займаної посади з дотриманням вимог трудового законодавства України. А тому, на думку колегії суддів, позивач не може бути поновлений на роботі з підстав, викладених ним в позовній заяві.

Так як судом першої інстанції при розгляді справи, факт перебування ОСОБА_2 на лікарняному, на час звільнення з займаної посади, не перевірявся та не досліджувався, даній обставині, на яку позивач посилався як на підставу поновлення його на роботі, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, колегія суддів вважає, що за таких обставин, хоча рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року по суті є правильним, підлягає скасуванню у відповідності до вимог п. 1, п 3 ст. 309 ЦПК України, і по справі необхідно ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: