08 вересня 2016 року
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з житлового приміщення без надання іншого житла, -
Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з житлового приміщення без надання іншого житла, в якому просить суд виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за № 1444. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, чим створюють позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні її житлом на власний розсуд, що і є підставою для звернення до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла. Справу просить розглянути за її відсутності. У разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Повідомлення про причини неявки та заперечення на позов від відповідачів не надійшли.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за № 1444, є власником квартири АДРЕСА_2.
Як слідує з відомостей УДМС України в Рівненській області щодо місця проживання та реєстрації, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Через проживання вiдповiдачів у квартирі, позивач не може в повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї, що є підставою для їх виселення з такого жилого приміщення.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є ні власниками квартири АДРЕСА_2, ні членами сімї позивача - власника цієї квартири, а тому вони втратили право користування вказаним житлом і підлягають виселенню з квартири без надання іншого житла. При цьому суд враховує, що згідно ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
Відповідно до вимог ч.2 ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 05 листопада 2014 року (справа № 6-158цс14).
Кеpуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212,214,215,218,223,224,225,226,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.
Виселити ОСОБА_3 з житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла
Виселити ОСОБА_4 з житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок, що складаються з судового збору.
Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок, що складаються з судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Куцоконь Ю.П.