У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, зацікавлені особи головний державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з скаргою про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинення певних дій.

Згідно з ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладену в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст.119, 120 ЦПК України. Тобто, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

З роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вбачається, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з п.4 ч.7 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга має містити зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, разом з тим заявником норму закону, яку порушено не вказано.

Заявник на обґрунтування своїх вимог долучає до матеріалів скарги рішення Ужгородського міськрайонного суду 13.04.2016 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06.09.2016 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17.11.2016 року по справі №308/14677/15-ц. Разом з тим, вказані судові рішення належним чином не завірені. Позивачу необхідно надати належним чином завірені копії судових рішення суду, яке повинно бути підписане та скріплене гербовою печаткою суду згідно п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, та з відміткою про набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Так, відповідно до прохальної частини скарги заявник просить зобовязати відповідача повернути виконавчий лист до Ужгородського міськрайонного суду, закінчити виконавче провадження, зняти арешт всього майна, зняти оголошену заборону здійснювати відчуження майна за вказаним виконавчим листом. Натомість слід зазначити, що прохальна частина заявника є неконкретизована, зокрема заявником чітко не визначено зміст заявлених вимог. Так, в пункті 2 прохальної частини скарги заявник просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 щодо заяви заявника/боржника ОСОБА_1 від 05.12.2016 року. При цьому, не конкретизовано, яку саме бездіяльність державного виконавця слід визнати неправомірною.

Крім того, пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» під час виконання судових рішень у цивільних справах № 6 від 07.02.2014 виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Крім того, додана до матеріалів скарги копія заяви заявника/боржника ОСОБА_1 від 02.12.2016 року яка є неналежної якості (відсутня відмітка про прийняття такої заяви). Крім того, до матеріалів скарги не додано заяви заявника/боржника ОСОБА_1 від 05.12.2016 року, на обґрунтування якої посилається скаржник.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому скаргу слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи головний державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинення певних дій - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків до 19 грудня 2016 року, але не більше трьох днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4