26.02.2016 227/5688/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Добропілля

Добропільського міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю

секретаря Малашко С.В.,

заявника ОСОБА_1,

представник заявника ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи 1 ОСОБА_3,

зацікавленої особи 2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4, про оскарження дій ДВС та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі за текстом Боржник) звернувся до суду із вищевказаною скаргою у якій просить, з урахуванням уточнення від 21.01.2016 року: визнати незаконними дії ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області (далі - ВДВС) в частині нарахування заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1310, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 30 листопада 2004 року за період з квітня 2011 по квітень 2014 року, звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_4 (далі -Стягувач) на користь сина ОСОБА_5 в розмірі ? .

В обґрунтування своїх вимог у скарзі посилається на невірний розрахунок заборгованості та добровільну сплату ним грошових коштів в рахунок аліментних платежів, також зазначає про незаконне відкриття виконавчого провадження №42803546 від 02.04.2014 року замість його поновлення, та закінчення виконавчого провадження №26174879 від 22.04.2011 року. Вважає, що ВДВС не мав законних підстав направляти довідки на підприємство до працює Боржник, бо саме з вини Стягувача виконавчий лист не було предявлено до виконання за період з 22.04.2011 року по 02.04.2014 року.

В судовому засіданні Боржник та його представник, що діє на підставі довіреності від 30 вересня 2015 року вимоги викладені у скарзі підтримали та просили їх задовольнити.

Стягувач проти задоволення скарги Боржника заперечувала, надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що вимоги Боржника не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, зокрема відсутні підстави для звільнення його від сплати аліментів, окрім того нарахування заборгованості по сплаті аліментів за попередні періоди є правомірним. В судовому засіданні повідомила суд, що забирала виконавчій лист у 2011 року і предявила його лише у 2013 році по причині домовленості між нею та Боржником, який обіцяв сплачувати аліменти добровільно.

Представник зацікавленої особи 1 відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, що діє на підставі довіреності №62 від 05.02.2015 року зазначила суду, що зі скаргою не погоджується, і просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги Боржника, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду від 12.10.2004 року (далі Рішення суду) з Боржника на користь Стягувача на користь малолітнього сина ОСОБА_5, 26.02.2004р.н. було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу). Рішення суду набрало законної сили 13.11.2004 року. На підставі Рішення суду було видано виконавчий лист №2-1310 від 12.10.2004р. та на підставі постанови ВДВС від 30.11.2004р. старшим виконавцем ОСОБА_6В було відкрито відповідне виконавче провадження №26174879.

Постановою ВДВС від 22.04.2011 року у звязку з відмовою стягувача від стягнення аліментів, старший державний виконавець Фіронова К.М. закінчила виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1310 від 12.10.2004р.

У звязку з подачею заяви про примусове виконання від 14.10.2013 року державний виконавець Самусєва В.О. постановою від 14.10.2013 року відкрила виконавче провадження №40229967 з метою виконання виконавчого листа №2-1310 від 12.10.2004р. про стягнення аліментів з Боржника.

20.11.2013 року державний виконавець Самусєва В.О. своєю постановою на підставі того, що згідно довідки боржник працює на території підпорядкованій іншому ВДВС закінчила виконавче провадження №40229967 з примусового виконання виконавчого листа №2-1310 від 12.10.2004р. про стягнення аліментів з Боржника.

На підставі заяви про примусове виконання від 15.11.2004 року, заступник начальника відділу ВДВС ОСОБА_7 постановою від 02.04.2014 року відкрив виконавче провадження №42803546 з примусового виконання виконавчого листа №2-1310 від 15.11.2004р. про стягнення аліментів з Боржника.

У відповідності до довідки виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №593 від 03.03.2015 року заборгованість Боржника зі сплати аліментів станом на 01.02.2015 року складає 3525,60грн.

Згідно листа ВДВС від 10.03.2015р. №166-3 за підписом заступника начальника відділу ОСОБА_7 заборгованість Боржника зі сплати аліментів за період з 22.04.2011 року по 08.08.2014 року складає 27 927,79грн.

У Довідці виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» №721 від 10.06.2015 року вказано, що заборгованість Боржника зі сплати аліментів станом на 08.08.2014 року складає 27 927,79грн., а станом на 01.06.2015 року 20 807,96грн.

Оцінюючи правомірність дій ВДВС та правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 194 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III (у редакції чинній на момент правовідносин) передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ч.1 ст.187 СК України (у редакції чинній на момент правовідносин), один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана.

Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі Закон)( у редакції чинній на момент правовідносин), зокрема, статтею 17 визначено перелік виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такими документами є : виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 19 Закону передбачено, що однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

Згідно ч.3 статті 22 Закону рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802(далі Інструкція) (у редакції чинній на момент правовідносин), зокрема, п.7.19. передбачено, що стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим документом, пред'явленим до виконання, утримання аліментів не провадилося у зв'язку з розшуком боржника, то стягнення аліментів має провадитись за весь період незалежно від установленого трирічного строку та досягнення повноліття особою, на утримання якої присуджені аліменти.

Зважаючи на викладені норми, суд приходить до висновку про те, що законодавство не обмежує Стягувача у праві відкликання заяви про примусове виконання виконавчого документа та подання його згодом для подальшого його виконання, оскільки стягнення аліментів можливе протягом усього часу їх присудження, тобто до досягнення дитиною повноліття. Тому Стягувач мала право відкликати і подавати знову заяву про примусове виконання виконавчого листа №2-1310 від 12.10.2004р.

Також, варто зауважити, що Законом передбачено можливість стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Це право не обмежено будь-яким строком, окрім виключних випадків, зокрема, якщо за виконавчим документом, пред'явленим до виконання, утримання аліментів не провадилося у зв'язку з розшуком боржника. Аналогічні нормативні приписи закріплені у Інструкції, якою керується ВДВС.

Постанова про закінчення виконавчого провадження №26174879 від 22.04.2011 року та відкриття виконавчого провадження №42803546 від 02.04.2014 року на час звернення Боржника зі скаргою до суду є чинними та не скасованими, і Боржник, у своїй скарзі, їх не оспорює.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, і цим Законом.

Зважаючи на вищевказані законодавчі приписи, суд проходить до висновку, що державний виконавець був зобовязаний в межах відкритого виконавчого провадження №42803546 від 02.04.2014 року здійснювати виконавчі дії, зокрема щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа №2-1310 від 12.10.2004р., тому у задоволенні скарги Боржника, слід відмовити за необґрунтованістю.

Суд зауважує, що вимога стосовно звільнення від сплати заборгованості по аліментам, згідно ч.3 ст.197 СК України не підлягає розгляду у порядку розділу VII ЦПК України, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.383-387 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1, зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4, про оскарження дій ДВС та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,- відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є.Хоменко