Справа №481/228/16-ц 13.12.2016 13.12.2016 13.12.2016
Провадження №22-ц/784/2586/16
Категорія 23 Головуючий у суді першої інстанції: Уманська О.В. Суддя-доповідач апеляційного суду: Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання: Шагаєм О.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_3, та його представника - ОСОБА_4, представника відповідачки - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на заочне рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 червня 2016 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_6

про розірвання договору оренди землі,

у с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_7 звернувся з позовом до ОСОБА_6 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 22 квітня 2010 року він передав в оренду відповідачці ОСОБА_6 належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 5,45 га, яка розташована на території Софіївської сільради Новобузького району Миколаївської області строком на 10 років.

Посилаючись на те, що відповідачка не виконує умови договору щодо сплати орендної плати, а також те, що спірна земельна ділянка безпідставно використовується іншою особою, а саме Фермерським господарством «Кондор-С», позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений 22 квітня 2010 року між ним та ОСОБА_6

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Розірвано договір оренди землі, укладений 22 квітня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований у Новобузькому окрузі реєстрації 21 липня 2010 року за № 28. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи щодо сплати орендної плати, а також обставин, які стосуються користування земельною ділянкою, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 5,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.8).

22 квітня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір оренди землі був зареєстрований у Новобузькому окрузі реєстрації 21 липня 2010 року за № 28 (а.с. 4-7).

Згідно п. п. 9, 10 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2000 грн. в рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Пунктом 11 Договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься до 1 грудня щорічно.

Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

В засіданні судової колегії позивач та його представник наполягали на тому, що відповідачка безпосередньо не використовує земельну ділянку, оскільки ще у 2012 році вибула до м. Ялта АР Крим, де знаходиться по цей час, а земельною ділянкою, без згоди позивача, користуються інші особи. Зазначені обставини в засіданні судової колегії підтвердив свідок ОСОБА_8

Крім того, згідно інформації наданої Софіївської сільської радою, його земельна ділянка знаходилась в обробітку фермерського господарства «Кондор-С» , а також приватного підприємця ОСОБА_9 (а.с. 28, 87).

Факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації підтверджується відомостями державної міграційної служби України у Миколаївській області та актом від 12 грудня 2012 року, складеним офіцером поліції сектору превенції Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області.

Представник відповідачки пояснив, що орендна плата виплачувалась позивачу своєчасно, що підтверджується квитанціями про сплату орендної плати. Що стосується обробітку земельної ділянки, то обробіток земельної ділянки технікою іншого підприємства не свідчить про використання земельної ділянки іншою особою. Крім того, представник відповідачки зазначив, що будь-які договори щодо обробітку орендованих земельних ділянок технікою інших осіб, між відповідачкою та цими особами не укладалися.

Сторони в засіданні судової колегії не спростовували того факту, що оренда плата виплачувалась позивачу в бухгалтерії Фермерського господарства «Кондор-С», хоча і на видаткових касових ордерах стоїть підпис та печатка ОСОБА_10

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що з 2012 року ОСОБА_6 господарської діяльності із цільового використання орендованої земельної ділянки не здійснювала, ця земельна ділянка оброблялась іншим сільськогосподарським підприємством.

В той же час, зі змісту ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Залучення третіх осіб до обробітку землі з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.

За змістом частини першої статті 32 Закону № 161-XIV договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачкою визначених Законом України «Про оренду землі» прав орендодавця, а тому основних висновок суду про наявність підстав для розірвання договору оренди земля є правильним.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові № 6-166 цс 13 від 12 лютого 2014 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Доводи відповідачки про те, що земельна ділянка використовувалась безпосередньо нею, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини жодними доказами не підтверджені та спростовуються як довідками Софіївської сільради Новобузького району Миколаївської області, так і показами свідка.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів.

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а заочне рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді О.О. Данилова

В.В. Коломієць