_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4743/16
УХВАЛА

14.09.2016 року м. Одеса Суддя Київського районного суду м. Одеси Пучкова І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку з цим, суд повинен перевірити, щоби платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з квитанцією № 0.0.470295585.1 від 08 липня 2016 року, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1000 грн. 00 коп. 02 грудня 2015 року. Проте, при перевірці через програму документообігу загальних судів «Д-3» було виявлено, що судовий збір не було зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог чинного законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пучкова І. М.