У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2016 Справа №607/6241/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15973, 45 гривень.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2016 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не конкретизовано мотивувальну частину позовної заяви, не чітко викладені обставини на обґрунтування своїх вимог та не зазначено доказів на підтвердження викладеного. Зокрема, представником позивача не зазначено, з якого часу (календарної дати ) виникла заборгованість за вказаним кредитним договором та з якої суми заборгованості проведено її розрахунок, а також не вказано чи проводилася і як саме виплата цього кредиту відповідачем, скільки і в який період ним було сплачено коштів в рахунок погашення кредитного боргу.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України позивачу надано пятиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Як вбачається із поверненого рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 20 липня 2016 року позивач отримав копію ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, що стверджується проставленим на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення штемпелем ПАТ КБ ПриватБанк із зазначенням прізвища уповноваженого ОСОБА_3

26 липня 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача на виконання вимог зазначених в ухвалі судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 червня 2016 року, зокрема позивачем долучено позовну заяву, викладену в новій редакції та її копію. Вказана заява та позовна заява датовані позивачем 22 липня 2016 року.

Однак, зазначені в ухвалі вимоги в повному обсязі не усунуті, зокрема, у позовній заяві викладеній у новій редакції, представник позивача обмежився лише зазначенням, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається у рахунку відповідача та розрахунку заборгованості за договором, а саме: неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 28 червня 2013 року по 31 березня 2016 року; за відсотками в період з 15 травня 2012 року по 31 березня 2016 року; пені в період з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2016 року та 03 жовтня 2013 року було здійснено останнє погашення заборгованості у сумі 530 гривень.

При цьому, позивач не зазначив з якого часу (календарної дати) виникла заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором та з якої суми заборгованості проведено її розрахунок, а також не вказав в якому розмірі в який період ним сплачувалися кошти в рахунок погашення кредитного боргу. Разом із цим, у позовній заяві не зазначено яким чином нараховувалась заборгованість по процентах за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією, штрафи (фіксована частина та процентна складова), з якої суми заборгованості здійснювались усі ці нарахування. Оскільки, як зазначено в мотивувальній частині позовної заяви, останнє погашення заборгованості здійснювалося відповідачем 03 жовтня 2013 року, при цьому, одразу ж позивач зазначає, що у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31 березня 2016 року має заборгованість в розмірі 15973, 45 гривень, яка складається з: 1425, 64 гривень заборгованість за кредитом; 10410, 98 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом; 2900 гривень заборгованість з пені; 500 гривень штраф (фіксована частина); 736, 83 штраф (процентна складова). Таким чином, не зрозуміло, чому позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості станом саме на 31 березня 2016 року, якщо останнє погашення заборгованості здійснювалось 03 жовтня 2013 року.

З огляду на вказане суддя приходить до висновку, що вимоги зазначені в ухвалі від 10 червня 2016 року позивачем не виконані та недоліки позовної заяви не усунуті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України у випадку невиконання вимог ухвали про усунення недоліків заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. М. Сливка