Справа № 645/9644/14-ц
Провадження № 2/645/697/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Алфьорової Т.М.

а участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю, посилаючись на те, що власниками приватизованої квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 1993 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_4. На цей час спадщина на майно, що належало ОСОБА_4 праві власності, ні ким належним чином не прийнята й належним чином не оформлена. Позивачі є співвласниками вищенаведеної квартири, на праві спільної сумісної власності і з 25 жовтня 1994 року, і до цього часу вони фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіють та користуються чужим майном, а саме: частиною квартири, що належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності і тому відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України просять визнати право власності за набувальною давністю на 1 / 4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судове засідання не з*явилися, про день і час слухання справи були сповіщені належним чином, надали заяви про слухання справи за їх відсутністю.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був сповіщений належним чином, надав заперечення проти позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Після смерті ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 р., спадкоємці відповідно до ст. 549 ЦК УРСР повині прийняти спадщину протягом 6 місяців. Позивачами не надано жодного документального підтвердження позовних вимог, що вони прийняли спадщину. Визнання права власності за позивачами в порядку набувальної давності на частину АДРЕСА_1 суперечить чинному законодавству. Позивачі достовірно знали, що вказана частина квартири належить на праві приватной власності ОСОБА_4, тому після її смерті право власності на спірну частину квартири повинно перейти до спадкоємців, або ж перейти у власність територіальної громади згідно ст. 1277 ЦК України.

Вислухавши позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що власниками приватизованої квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є:

- ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.)

- ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.);

- ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.);

- ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.), відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 1993 року, виданого згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_4, згідно запису в книзі реєстрації актів про смерть за НОМЕР_1 зробленого Харківськім міським відділом реєстрації актів громадського стану, відповідно до свідоцтва про смерть від 27 жовтня 1994 року.

На цей час спадщина на майно, що належало ОСОБА_4. на праві власності, ні ким належним чином не прийнята й належним чином не оформлена, про що підтверджується відповіддю 12-ої Харківської Державної нотаріальної контори Фрунзенського району м. Харкова від 07.08.2015 за № 2241/01-16.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 60 ЦПК України), є законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

З матеріалів справи вбачається, що ? частина квартири АДРЕСА_1 належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 1993 року, виданого згідно розпорядження Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду від 18 жовтня 1993 р. №20107, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Наведене свідчить, що у даному випадку відсутня така складова умова набуття права власності за набувальною давністю, як добросовісне володіння чужим майном, а саме: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

При заволодінні спірною частиною вищевказаної квартири позивачі знали, що у них відсутні правові підстави для набуття права власності на цю частину квартири.

За таких обставинах, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 212, 213 -215 ЦІІК України, ст.344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя Т.М. Алфьорова