провадження 4-с/331/38/2016
справа 331/1966/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_2, на постанову головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 від 26.05.2016 р.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 18.07.2016 р. йому стало відомо, що 26.05.2016 р. державним виконавцем Куліченко О.М. винесено постанову про арешт всього майна ОСОБА_1 та оголосила заборону на його відчуження. Вказана постанова була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/331/761/15, виданого 09.03.2016 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, при розгляді цивільної справи про стягнення з ОСОБА_1 16 540 грн. основного боргу та 365,40 грн. судового збору на користь ОСОБА_2

Вважає, що державним виконавцем були порушені права скаржника, як боржника, гарантовані ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 на отримав своєчасно під розписку постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець, не повідомивши ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, не встановивши строк для добровільного виконання рішення суду, арештувала все майно ОСОБА_1.

В постанові про арешт не має опису майна, його оцінки, відмінних ознак (вага, розмір, форма, колір, дата випуску и т.д.).

Не вказано майно, на яке має право співвласник, або треті особи, так як ОСОБА_1 одружений, має дітей, а дружина має право на частину майна.

Державний виконавець не пояснив скаржнику як стороні виконавчого провадження його права та обов'язки.

ОСОБА_1 не зрозуміло, чому в постанові вказано, що арешт накласти на майно у межах суми звернення стягнення - 18783, 74 грн., а в рішенні апеляційного суду від 15.10.2015р. вказано, що з боржника стягнуто 16540 грн. боргу та судовий збір у розмірі 365,40 грн.

ОСОБА_1 просить суд відмінити постанову від 26.05.2016 р. про накладання арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 18 783,74 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник скаргу підтримали на підставах, зазначених у скарзі.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечує, зазначає, що ОСОБА_1 не надав суду докази на підтвердження порушення державним виконавцем прав ОСОБА_1

Державний виконавець Куліченко О.М. проти задоволення скарги заперечує, надала письмові заперечення, пояснила, що постанову про відкриття виконавчого провадження направляла ОСОБА_1 на адресу, яка вказана у виконавчому листі і , за якою ОСОБА_1 проживає, направлялась постанова рекомендованим листом. Арешт накладено не на все майно боржника, а на майно у межах суми боргу, права боржнику роз»яснила на особистому прийомі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає,з наступних підстав:

судом встановлено, що 18.05.2016 до Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя на виконання предявлено виконавчий лист №2/331/761/15, виданий 09.03.2016 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16 570,00грн на відшкодування витрат на проведення ним робіт з поліпшення квартири АДРЕСА_1 та судовий збір в розмірі 365,40 грн.

В порядку частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2016 року (ВП 51129431). Копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам виконавчого провадження, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції.

У виконавчому листі зазначена адреса боржника вул.Гоголя,б.124.кв.6.м.Запоріжжя.

Поштове відправлення за вих.. 14328/7 від 18.05.2016 року, яке було надіслано на адресу боржника, оргиніл якого був оглянутий у судовому засіданні і копія надана суду, було повернуто до відділу за закінченням терміну зберігання.

Згідно ст.. 31 Закону «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою,зазначеною у виконавчому документі.

У постанові про відкриття виконавчого провадження був встановлений строк на самостійне виконання рішення до 25.05.2016 року.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем зроблені запити до відповідних установ,які мають право проводити реєстрацію прав власності ,ДПІ,ПФУ тощо.

Згідно відповіді № НОМЕР_1 від 19.05.2016 року на запит до Державної податкової служби України про номери рахунків,відкритих у банках та інших фінансових установах боржника-ми-юридичними особами та або фізичними особами-підприємцями, боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває.

У відповіді № від 18.05.2016 року на запит до Пенсійного фонду України про осіб -.боржників ,які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами,про останнє місце роботи відсутня інформація про місце роботи боржника .

Згідно довідки адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області, боржник зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,б.124.кв.6.м.Запоріжжя

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна виявлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2,місто .Запоріжжя на підставі свідоцтва про право на спадщину та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону «Про виконавчу службу» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону «Про виконавчу службу» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 3 статті 57 Закону «Про виконавчу службу» арешт може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору,витрат ,повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За виконавчим документом,предявленим на виконання, сума боргу становить 16 935,40 грн, виконавчий збір у сумі 1693,54 грн та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 154,80 грн. Таким чином, згідно постанови від 26.05.2016 року, накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення 18783,74 грн., а не на все майно, як зазначає у скарзі ОСОБА_1

Що стосується права власності на майно,на яке накладено арешт за постановою від 26.05.216 року , то, згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,особа яка вважає,що майно ,на яке накладено арешт,належить ій,а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення з-під арешту.

Що стосується розяснення прав та обовязків ,то судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до державного виконавця Куліченко О.М. на особистому прийомі громадян ,про що свідчить запис у журналі (картка) обліку особистого прийому громадян від 04.08.2016 року,йому були розяснені його права та обовязки як стороні виконавчого провадження.

Станом на 13.09.2016 року боржником рішення суду не виконано,до державного виконавця не надано документального підтвердження сплати боргу

Входячи з наведеного, суд вважає скаргу необґрунтованою, недоказаною, вимоги незаконними, тому у задоволенні скарги відмовляє.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_2, на постанову головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 від 26.05.2016 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Смолка І.О.