Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві знаходилося виконавче провадження № 21080829 за виконавчим написом від 26 лютого 2010 року № 142 про звернення стягнення на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

05 березня 2015 року він отримав листа державного підприємства «Інформаційний центр» (далі - ДП «Інформаційний центр») Міністерства юстиції України від 26 лютого 2015 року про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів. Після отримання висновку з незалежної оцінки майна від 19 січня 2015 року він звернувся до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві з клопотанням про зупинення дій державного виконавця з примусового виконання рішення щодо стягнення заборгованості через реалізацію іпотечного (заставного) майна від 30 січня 2015 року, проте на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець жодним чином не відреагував на це звернення та не надав письмової відповіді. Вважає, що така бездіяльність суб'єкта оскарження порушує його права та є неправомірною.

З огляду на вищезазначене просив суд визнати протиправними дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві із здійснення контролю за правильністю виконання рішення державним виконавцем та дії державного виконавця під час виконання рішення з неналежного реагування на звернення, визнати протиправними дії державного виконавця Вегери А.С. із передачі майна за адресою: АДРЕСА_2 для реалізації шляхом проведення електронних торгів та зобов'язати його відновити виконавче провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і вирішити питання по суті.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 30 серпня 2010 року до державного виконавця на примусове виконання надійшов виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадного О.І. від 26 лютого 2010 року № 142 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_5, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації, задовольнити вимоги стягувача відкритого акціонерного товариства «Банк «Біг Енергія» (далі - ВАТ «Банк «Біг Енергія») в розмірі 758 156 грн 86 коп.

Постановою від 30 серпня 2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та встановлено строк для добровільного виконання виконавчого напису до 06 вересня 2010 року. 12 жовтня 2010 року складено акт опису й арешту майна, а саме: квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року задоволено заяву товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») про заміну стягувача - ВАТ «Банк «Біг Енергія» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 26 лютого 2010 року. Постановою державного виконавця від 29 серпня 2014 року замінено сторону стягувача з ВАТ «Банк «Біг Енергія» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

13 лютого 2015 року державним виконавцем передано заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна на електронних торгах.

За наслідками проведення реалізації арештованого майна шляхом електронних торгів ДП «Інформаційний центр» державним виконавцем підготовлено акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого майно не реалізовано у зв'язку з відсутністю покупців та залишено стягувачеві (іпотекодержателю).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 16 березня 2015 року прилюдні торги не відбулися.

23 березня 2015 року від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надійшла заява про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в порядку, передбаченому ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

20 квітня 2015 року державним виконавцем на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 28,40 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_3, реалізувалось ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності порушень законодавства та прав боржника з боку посадових осіб відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Встановивши, що квартира, яку реалізовано, та яка перебувала в іпотеці, не використовувалась боржником як місце постійного проживання, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем не було порушено норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та вимоги Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого напису нотаріуса.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик