Справа № 163/1534/16-ц
Провадження № 2/163/238/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2, який помер 11 грудня 2014 року відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2. Спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її мати ОСОБА_3, проте вона відмовились від прийняття своєї частки у спадщині. Інших спадкоємців немає. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнають.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З довідки виконкому Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області №363 від 21 квітня 2016 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області, згідно погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки, належав ОСОБА_4 (а.с.5). Останній помер 01 лютого 2012 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №121510 (а.с.4).

Отже, після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишив заповіт від 11 лютого 2003 року, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він матиме право за законом на момент смерті, заповів сину ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_5, в рівних частках кожному.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_2 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, оскільки постійно проживав в будинку разом з спадкодавцем, що стверджується довідкою Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області №363 від 21 квітня 2016 року (а.с.5). Інший спадкодавець за заповітом ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 (а.с.7).

Проте, ОСОБА_2 своїх спадкових справ оформити не встиг, так як помер 11 грудня 2014 року (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, відповідно як донька спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ №349472 (а.с.5). Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її матір, дружина спадкодавця, ОСОБА_3, проте, як вбачається з матеріалів спадкової справи, остання, у посвідченій приватним нотаріусом заяві вказала, що спадщину в установлені законом строки не прийняла і в подальшому не має наміру звертатись у суд за продовженням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняла, оскільки подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.05.2016 року. Проте постановою державного нотаріуса від 30.05.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області останній було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно матеріалів спадкової справи №42/2016, інших спадкоємців немає.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання

чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі обєкти, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області були побудовані в 1960, 1970,1975 роках.

На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер 11 грудня 2014 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1218, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер 11 грудня 2014 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Жовтнева, 62 в селі Гуща Любомльського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.