У Х В А Л А

12.12.2016 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивач до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору не додав, а в позовній заяві посилається на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З 01.09.2015 року набрали чинності зміни до Закону України «Про судовий збір» в редакції від 22.05.2015 року.

З редакції ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що пільгу за якою позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ про захист прав споживачів виключено.

Відповідно до преамбули, саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, тобто він є спеціальним Законом.

У разі неузгодженості між нормами законів, застосовується норма закону, який виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше не втратив своєї чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, зазначаючи в позовній заяві немайнову вимогу про визнання договору недійсним, вимогу майнового характеру про стягнення коштів, а також вимогу про стягнення моральної шкоди, позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження місця реєстрації проживання (перебування) позивача, що може свідчити про порушення правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення коштів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3