Справа № 369/8943/16-ц
Провадження № 2/369/3941/16
14 грудня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач зазначає, що в подальшому, умови договору від 30 серпня 2011 року №775 змінювались за згодою сторін, зокрема шляхом укладення між сторонами додаткового договору №47/775 від 07 лютого 2012 року до договору про відкриття поточного рахунку.
Згідно з п. 1.2. договору, кредит надається на 5місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 травня 2013 року на споживчі цілі.
Згідно із умовами додаткового договору №47/775, сторони домовились абзац перший пункту 7.1 та пп.7.2.1. п.7.2. договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 30 серпня 2011 року №775 викласти у новій редакції, зокрема: «7.1. Банк відкриває Клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10 000 гривень, на умовах договору, укладеного між Банком та Організацією. Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обгрунтування визначені в Додатках №1,3 до цього Договору, що є невід'ємною його частиною.» «7.2.1. У разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,5 % річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 11,5% річних.» «7.2.2. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 24% річних.»
Натомість, всі інші умови не обумовлені додатковим договором №47/775 залишились незмінними і сторони підтвердили свої зобов'язання по них.
В свою чергу, умови договору про відкриття працівнику АТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою від 30 серпня 2011 року №775 змінювались та доповнювались за згодою сторін, зокрема шляхом укладення між сторонами додаткової угоди №47/775 від 10 серпня 2012 року до договору про відкриття працівнику АТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою від 30 серпня 2011 року №775.
За змістом договору про відкриття працівнику АТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою платіжною схемою від 30 серпня 2011 року №775 в редакції додаткового договору №47/775, банк відкрив клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту у сумі 13 000 (тринадцять тисяч гривень). Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатках №1, 3 до цього договору, що є невід'ємною його частиною.
У пп. 7.2.1. договору №775 від 30 серпня 2011 року в редакції додаткового договору №47/775 від 10 серпня 2012 року сторони погодили, що у разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,5 % річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 11,5% річних та проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) нараховуються у розмірі 24% річних.
Відповідно до п.2.6. договору від 30 серпня 2011 року №775 клієнт зобов'язувався самостійно регулювати ліміт витрат по Картрахунку, поповнюючи його готівковим або безготівковим шляхом у разі необхідності.
Позивач вказує, що АТ «Ощадбанк» виконав своє зобов»язання, відповідачу було відкрито рахунок, фактично надано кредит в сумі 15 000,00 (пятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та видано платіжну картку типу VISA Classic 24 грн. Проте, позичальник до цього часу свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, сплати процентів за вищевказаним договором, належним чином не виконав чим порушив положення п.3.2.,п.3.3.,п.3.6. договору від 30 серпня 2011 року №775 в редакції додаткового договору №3 від 12 серпня 2013 року.
Розмір кредитної заборгованості відповідача за неповернення кредиту та сплаті процентів за користування ним за договором про відкриття працівнику АТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово схемою від 30 серпня 2011 року №775 станом на 21.07.2016 року становить 7945,34 (сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень 34 копійки, з яких: 6 432,09 (шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 09 коп - основна заборгованість (прострочена); 59,93 (п'ятдесят дев'ять) грн. 93 коп. - проценти за користування кредитом (строкові); 410,84 (чотириста десять) грн. 84 коп. - проценти за користування кредитом (прострочені); 1036,48 (одна тисяча тридцять шість) грн. 48 коп. - пеня за прострочену заборгованість. 6,00 (шість) грн. 00 коп. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена).
В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, через канцелярію суду подав заяву де просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Розмір кредитної заборгованості відповідача за неповернення кредиту та сплаті процентів за користування ним за договором про відкриття працівнику АТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово схемою від 30 серпня 2011 року №775 станом на 21.07.2016 року становить 7945,34 (сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень 34 копійки, з яких: 6 432,09 (шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 09 коп - основна заборгованість (прострочена); 59,93 (п'ятдесят дев'ять) грн. 93 коп. - проценти за користування кредитом (строкові); 410,84 (чотириста десять) грн. 84 коп. - проценти за користування кредитом (прострочені); 1036,48 (одна тисяча тридцять шість) грн. 48 коп. - пеня за прострочену заборгованість; 6,00 (шість) грн. 00 коп. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута саме в разі, якщо таке передбачено договором (встановлено за згодою сторін).
Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій.
Таким чином, згідно з ст. 61 Конституції не обмежується розмір санкцій чи їх набір при притягненні до одного виду юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з нього суми заборгованості за кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Д.Усатов