Справа № 461/8328/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"19" грудня 2016 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер», третя особа: лікар Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» ОСОБА_2, про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер», третя особа: лікар Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним висновок №1844, складений 09 грудня 2016 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що заяву подано з порушенням правил цивільної юрисдикції, встановлених ст. 15 ЦПК України, а відтак у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із позовної заяви, вимоги позивача стосуються та зводяться до визнання висновку експерта щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції недійсним. На думку суду, вказаний висновок повинен розглядатися як доказ з точки зору його належності та допустимості в порядку КУпАП під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у випадку складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Відповідно до п.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Такий спосіб захисту прав, як оскарження доказів (в т.ч. й експертних висновків) в судовому порядку, не передбачено діючим законодавством. Доводи щодо неналежності чи недопустимості певного доказу можуть розглядатись і бути предметом оцінки тільки на розгляді конкретної справи по якій цей доказ подано.

Юридичним актом, який може бути оспорений в судовому порядку є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, на підставі вищезазначеного приходжу до висновку, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та у відкритті провадження за таким слід відмовити.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне повернути позивачеві сплачений при подачі позовної заяви суму судового збору у розмірі 551,20 грн. та розяснити, що згідно ч.7 ст.122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 83, 122, 147, 212 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір» суддя -

у х в а л и в :

у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер», третя особа: лікар Обласного комунального закладу «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» ОСОБА_2, про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Сплачену при подачі позовної заяви суму судового збору, згідно квитанції №1 від 15 грудня 2016 року в розмірі 551,20 грн. повернути ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Суддя: Мисько Х.М.