Справа № 285/4663/15-ц
провадження № 2/0285/217/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.02.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 3 за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Поліянівка, вул. Котвіцького.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01.02.2002 року померла її мати ОСОБА_3 після смерті якої відкрилась спадщина. 22.12.2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний будинок.

У судове засідання представник позивача з'явилась, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подали заяву, в якій просять проводити розгляд справи без участі представника Поліянівської сільської ради.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 01.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 375641, видане відділ РАЦС Фастівського МУЮ. (а.с. 16)

Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори 08.12.2001 року, зареєстрованого в реєстрі № 1977, спадкоємцями майна ОСОБА_3, що складається з земельного паю, є ОСОБА_2, ОСОБА_5 Спадкове майно у вигляді будинку заповітом не охоплено (а.с. 10)

Таким чином, перехід права власності відбувається у порядку спадкування за законом.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 3 за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Поліянівка, вул. Котвіцького, після смерті ОСОБА_3, померлої 01.02.2002 року, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи. (а.с. 3)

Відповідно до технічного паспорту від 30.11.2015 р. домоволодіння за адресою Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Поліянівка, вул. Котвіцького, № 3, складається з житлового будинку, веранди, двох сараїв, навісу, колодязя.

Згідно довідки № 451 від 29.10.2015 року, житловий будинок за адресою: вул. Леніна (Котвіцького), № 3 с. Поліянівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, належав ОСОБА_2 на підставі погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 4. (а.с. 8)

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Аналогічні норми містились у ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини встановлювався строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР це було правом, а не обовязком спадкоємця.

Згідно п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців. Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_4, крім ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, інші спадкоємці не звертались.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Поліянівка, вул. Котвіцького, 3, не зареєстровано за будь-якою особою, тому є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця не вчинялись.

Згідно довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» відсутня реєстрація права власності на вищезазначений будинок (а.с. 5)

Родинний звязок позивача зі спадкодавцем підтверджується рішенням Фастівського міськрайонного суду від 07.12.2015 р. (а.с. 15)

Згідно довідки КП «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» від 17.02.2106 року, з 1995 року по 2002 рік позивач проживала разом зі спадкодавцем за адресою: м. Фастів, вул. Куйбишева, б. 17, кв. 54.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п.20 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з Поліянівської сільської ради слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 3 за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Поліянівка, вул. Котвіцького, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.02.2002 року.

Стягнути з Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району 487 грн. 20 коп. в дохід держави

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2016 р.

Головуючий А.В. Помогаєв