Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач є батьком її малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя не склалося, вона утримує сина одна, він є дитиною -інвалідом, потребує більшого матеріального забезпечення для покращення стану здоров'я, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов визнав, щодо стягнення аліментів на утримання сина не заперечував.

За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом, сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач разом з сином проживають по АДРЕСА_1, відповідач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, позивач перебуває на обліку в управлінні та одержує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб він аліментів не сплачує.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання сина -1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин.

Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку - з 15.11.2016 року.

На підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн.20 коп.

За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 180,182,183,191 СК України, ст.ст.10,60, 88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Києва, проживаючого по АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 15 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко