Справа №589/5771/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1553/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина»

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и л а:

30 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого остаточно уточнила 25 березня 2016 року та обґрунтовує їх тим, що 30 вересня 2015 року була звільнена за угодою сторін, проте на момент звільнення нею не було використано сім днів відпустки за відпрацьований період з 24 липня по 30 вересня 2015 року, компенсацію за яку відповідач у день звільнення не виплатив.

19 січня 2016 року відповідач виплатив зазначену компенсацію в сумі 322,73 грн., безпідставно утримавши 25,14 грн. Єдиного соціального внеску (6,1 %), оскільки вона вже не перебувала у трудових відносинах з підприємством, а тому просила стягнути 25,14 грн. компенсації при звільненні за не використані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» (далі КП РГ «Сумщина») на користь ОСОБА_3 25,14 грн. грошової компенсації за невикористану нею щорічну відпустку та 13222,88 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Стягнуто з КП РГ «Сумщина» в дохід держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

КП РГ «Сумщина» вважає рішення незаконним і необґрунтованим та, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати.

Зазначає, що ст. 117 КЗпП України передбачає відповідальність роботодавця за затримку розрахунку при звільненні, а не за безпідставно утриманий єдиний соціальний внесок, який був утриманий із суми компенсації відповідно до вимог чинного законодавства.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 24 липня 2012 року працювала на посаді завідуючої відділом суспільних процесів і права КП РГ «Сумщина».

На підставі наказу № 56/к від 24 вересня 2015 року позивачка звільнена з вказаної посади за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України з 30 вересня 2015 року.

В день звільнення ОСОБА_3 працювала і цей день був її останнім робочим днем в КП РГ «Сумщина», проте при нарахуванні їй заробітної плати та інших виплат при звільненні підприємством не враховано 7 днів відпустки за відпрацьований період з 24 липня по 30 вересня 2015 року.

У звязку з цим ОСОБА_3 звернулася з позовом до місцевого суду, під час розгляду якого КП РГ «Сумщина» 19 січня 2016 року добровільно сплатило заявниці компенсацію за невикористану відпустку у сумі 322,73 грн. (а.с. 29-30).

З довідки КП РГ «Сумщина» вбачається, що сума нарахування компенсації складає 412,09 грн. з яких утримано 25,14 грн. єдиного соціального внеску, 58,04 грн. податку з доходів фізичних осіб та 6,18 грн. військового збору, а всього утримано 89,36 грн.

Уточнюючи позовні вимоги заявою від 25 березня 2016 року, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача частину грошової компенсації у сумі 25,14 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення.

З викладеного вбачається, що відповідачем допущено затримку з виплати компенсації невикористаної відпустки при звільненні позивачки 30 вересня 2015 року. При цьому, здійснивши відповідну компенсацію 19 січня 2016 року, відповідачем з суми компенсації безпідставно утримано 25,14 грн. соціального внеску, а відтак розрахунок з позивачкою проведено не у повному обсязі, чим порушені її трудові права.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України).

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в ст. 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Таким чином, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, залежить від таких чинників:

- наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення;

- виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем;

- прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком позивачки, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Враховуючи те, що середня заробітна плата ОСОБА_3 складала 1651,60 грн., а недоплачена сума складає лише 25,14 грн., то враховуючи неістотність цієї суми відносно розміру її заробітку є справедливим застосування принципу співмірності, а тому розмір відшкодування заробітку за час затримки розрахунку підлягає зменшенню.

Враховуючи вищезазначений середній розмір заробітної плати і недоплаченої суми, що становить 1,52% від заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки 13222,88 грн., враховуючи принцип справедливості та співмірності, підлягають стягненню кошти в сумі 201 грн. (1,52% від суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку).

Таким чином, рішення суду в частині задоволених вимог ОСОБА_3 про стягнення з КП РГ «Сумщина» середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої судом суми з 13222,88 грн. до 201 грн., а в частині вирішення питання судових витрат зміні шляхом зменшення стягнутого з відповідача в дохід держави судового збору з 1102,40 грн. до 559,58 грн.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги за рахунок держави підлягає компенсації на користь відповідача судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді у сумі 527,78 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2016 року в частині вирішених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та в частині вирішення судових витрат, змінити, зменшивши суму стягнутого з Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з 13222 грн. 88 коп. до 201 грн., а суму стягнутого з Комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» в дохід держави судового збору з 1102 грн. 40 коп. до 559 грн. 58 коп.

Компенсувати Комунальному підприємству «Редакція газети «Сумщина» за рахунок держави 527 грн. 78 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в

касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: