МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Провадження по справі №2/521/1684/16
УХВАЛА

25 лютого 2016 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Жуган Л.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Хрещатик» про визнання довіреності недійсною та стягнення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ПАТ «Комерційний банк Хрещатик» про визнання довіреності недійсною та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, згідно якої представникпозивача за довіреністю ОСОБА_5 просить суд, заборонити ОСОБА_3 (ІПН) здійснювати дії щодо відчуження, розпорядження будь яким шляхом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9249858, номер запису: 2739 в книзі:542 пр -49), та накласти арешт на обєкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9249858, номер запису: 2739 в книзі:542 пр -49).

В обґрунтування заяви, представник позивача зазначив, що кв. 413, в буд. №10, по вул. Мельницькій, у м. Одесі, є єдиним майном відповідача ОСОБА_6, на яке може бути звернено стягнення, а продаж зазначеної квартири, що може відбутися в будь який час фактично унеможливить реальне виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ПАТ «Комерційний банк Хрещатик» про визнання довіреності недійсною та стягнення безпідставно отриманих коштів, згідно якої просив суд, визнати недійсною довіреність від 07.06.2013 року, посвідчену Державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, що була видана від імені ОСОБА_7, якою було уповноважено ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 204579,53 грн., що складаються з суми основного вкладу, суми 3% річних та інфляційних витрат, а також суми упущеної вигоди, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб які беруть участь у справі, суд може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборони вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборони іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання тощо. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості, від 25.02.2016 року, встановлено, що кв. №413, в буд. №10, по вул. Мельницькій, у м. Одесі, дійсно належала ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності №3-21683, виданого Управлінням жилого комунального господарства Одеської міської ради, 03.11.2004 року, (реєстраційний номер майна 9249858, номер запису: 2739 в книзі:542 пр -49), однак 04.06.2015 року, на підставі договору дарування (серія та номер: р №6-526), виданого Шостою Одеською держаною нотаріальною конторою, право приватної власності на кв. №413, в буд. №10, по вул. Мельницькій, у м. Одесі, набула ОСОБА_8

З підстав наведеного вище, враховуючи предмет спору, а також те, що кв. №413, в буд. №10, по вул. Мельницькій, у м. Одесі, не є спірним майном, а лише способом забезпечення позову, та в даний час не належить відповідачу ОСОБА_3, а тому вжиття заходів забезпечення позову буде суперечити діючим норм законодавства України, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 193, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Хрещатик» про визнання довіреності недійсною та стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Жуган