Справа № 526/1650/16-ц
Провадження № 2/526/869/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадячцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті діда, ОСОБА_2, а саме: на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку - А-1,а, погреба - Б, літньої кухні - В, сараю - Г, сараю - Д, гаража - Е, вбиральні - Ж, огорожі - № 1 та колодязю - № 2, що розташовані по АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади Книшівської сільської радиГадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти розгляду справи не заперечує.

Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської областіу судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

15.12.1956 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_4 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_4. Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.12.1956 року та копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_3 від 15.06.2012 року (а.с. 5, 24).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14.08.1985 року вбачається, що ОСОБА_5, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3).

Згідно довідки виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/285 від 23.06.2016 року будинковолодіння в АДРЕСА_1 відповідно погосподарської книги № 8 особовий рахунок ОСОБА_6 станом на 01.07.1990 року відноситься до колгоспного типу. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку 0.25 га не приватизована (а.с. 8).

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого належний їй жилий будинок з допоміжними господарчими спорудами, що знаходиться в с. Дученці Гадяцького району Полтавської області заповіла ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту від 21.12.1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Книшівської сільської Ради народних депутатів під № 239 (а.с. 9).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 30.03.1995 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4).

ОСОБА_3 постійно проживала в АДРЕСА_1, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею за даною адресою проживали: син ОСОБА_2 по даний час, невістка ОСОБА_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідками виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-34/219 від 16.05.2012 року та № 02-20/310 від 08.07.2016 року (а.с. 7, 15).

08.04.2000 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червона України» с. Книшівка розміром 2,12 умовних кадастрових га (а.с. 12).

Відповідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії НОМЕР_6 від 18.02.2004 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований ОСОБА_2, чоловік. Інших зареєстрованих станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/400 від 17.08.2016 року (а.с. 34).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 05.06.2012 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 13).

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_2 разом з ним зареєстрованих не значилось, проживав один, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/399 від 17.08.2016 року (а.с. 35)

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, дане домоволодіння складається з житлового будинку - А-1,а, погреба - Б, літньої кухні - В, сараю - Г, сараю - Д, гаража - Е, вбиральні - Ж, огорожі - № 1 та колодязю - № 2 (а.с. 16-20).

29.06.2016 року державний нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської областібуло відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно (а.с. 21).

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 415 від 29 серпня 2016 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 05.09.2016 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №236/2000 заведена на підставі фактичного прийняття. 08 квітня 2000 року видавалось свідоцтво про право на спадщину, на земельну частку (пай), на ім'я сина померлої, ОСОБА_2. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, із заявою про відмову від спадщини звернувся ОСОБА_5. 26 березня 2013 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_1 (грошові заощадження).

Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як вбачається з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 1273 та ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належало як членам колгоспного двору на праві власності по 1/3 частині будинковолодіння кожному, що розташоване по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, спадщину за заповітом, до складу якої входить 1/3 частина вищезазначеного будинковолодіння, після її смерті прийняв її син, ОСОБА_2, оскільки на час її смерті постійно проживав разом з нею, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, в якому він проживав до своєї смерті. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, спадщину за законом, до складу якої входить 1/3 частина вищезазначеного будинковолодіння, після її смерті прийняв її чоловік - ОСОБА_2, оскільки на час її смерті постійно проживав разом з нею. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, спадщину за законом після смерті якого прийняв його онук - ОСОБА_1, оскільки останній звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, а син померлого - ОСОБА_5 звернувся із заявою про відмову від спадщини на користь свого сина - ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 534, 548, 549, ст.ст. 392, 1218, 1222, 1225 ч. 2, 3, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 80, 158 ч. 2, 197, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Книшівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті діда, ОСОБА_2, а саме: на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку - А-1,а, погреба - Б, літньої кухні - В, сараю - Г, сараю - Д, гаража - Е, вбиральні - Ж, огорожі - № 1 та колодязю - № 2, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий А. М. Горошко