Номер провадження: 22-ц/785/8724/16
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.12.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І. розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення частки у спільній частковій власності і визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2016 року позов задоволено.

Вказане рішення оскаржує в апеляційному порядку відповідач ОСОБА_2В скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Ухвалою судді апеляційного суду від 02.12.2016 року дана апеляційна скарга була залишена без руху в тому числі у зв'язку з тим, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» апелянтом не сплачено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у повному розмірі з наступних підстав.

До апеляційної скарги додана квитанція №0.0.658160686.1 від 23.11.2016 року про сплату апелянтом судового збору у розмірі 275,60 грн.

Встановлено, що предметом позову було вимога немайнового характеру: про визначення частки у спільній частковій власності та вимога майнового характеру: про визнання права власності.

Відповідно п.3 ч.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Так як предметом позову була майнова вимога, а саме: про визнання права власності на нерухоме майно, ціна позову відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України визначається вартістю майна.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та заподання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (від 551,20 грн. до 6890,00 грн.)

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (тобто в даному випадку - 606,32 грн. за вимогу немайнового характеру).

Таким чином, апелянту необхідно було визначити вартість спірного майна та сплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер.

На виконання ухвали апеляційного суду від 02.12.2016 року ОСОБА_2 надано заяву про усунення недоліків, у якої останній зазначив вартість спірного майна (7/40 частини домоволодіння позивача) 50000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України та п.2 ч.6 Закону України «Про судовий збір» якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, враховуючи те, що позивач заявляє позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, а саме частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з декількох будинків та господарських споруд, вважаю, що вартість спірного майна, яка зазначена ОСОБА_2 (50000 грн.) вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, визначаю розмір судового збору у розмірі 7579,00 грн.

Таким чином, апелянту необхідно доплатити несплачену суму судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 6972,68 грн. (7579,00 грн. - 275,60 грн. -330,72 грн.).

Вказана грошова сума за сплату судового збору повинна бути внесена за наступними реквізитами: Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030001, Код , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, Призначення платежу: Судовий збір, пункт 9, КБК 22030001.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу апеляційного суду Одеської області (м. Одеса вул. Гайдара, 24-а).

Крім того, звертаю увагу ОСОБА_2, що ним не виконані у повному обсязі вимоги ухвали апеляційного суду від 02.12.2016 року, а саме не надано доказів сплати судового збору у повному обсязі за подання апеляційної скарги щодо вимог, що мають одночасно майновий і немайновий характер.

Згідно з ст.ст.121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання апелянтом у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення частки у спільній частковій власності і визнання права власності - залишити без руху.

Надати апелянту строк п'ять днів з дня отримання ними даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання зазначених недоліків апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І. Кравець