У Х В А Л А

12 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ МазурЛ.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» (далі - СВК «Агрофірма «Україна») про стягнення вартості паю,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_6 вартість паюу розмірі 61 3289 грн 30 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року апеляційну скаргу СВК «Агрофірма «Україна» задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2014 року змінено в частині стягнення судових витрат.

У іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» відхилено, рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року залишено без змін.

У липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга від засновників СВК «Агрофірма «Україна» - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка була подана з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і наведена підстава (необізнаність про існування оскаржуваних судових рішень) для поновлення строку на касаційне оскарження визнана неповажною, у зв'язкуз чим ухвалою суду від 28 липня 2016 року залишена без руху для наведення інших підстав щодо вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання вимог вищевказаної ухвали від заявників надійшли матеріали на усунення недоліків, у яких особами, які подали касаційну скаргу наведені аналогічні підстави, викладені ними у касаційній скарзі.

Враховуючи, що ухвалою суду касаційної інстанції від 28 липня 2016 року підстави, викладені заявниками у касаційній скарзі визнано неповажними, а тому вказані вдруге у матеріалах на усунення недоліків ті ж самі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважними.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконано вимог ухвали суду щодо наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на підставі ч. 3 ст. 328 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Керуючись ст. 325, ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» про стягнення вартості паю, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур