"25" лютого 2016 р. м. Чернівці
судді Яремка В.В.
у справі за позовом прокурора міста Чернівці до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення сесії Чернівецької міської ради за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2015 року
Ухвалою апеляційного суду від 25 лютого 2016 року за наслідками розгляду названої справи апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури відхилено, а рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 грудня 2015 року залишено без змін.
Вважаю указане судове рішення апеляційного суду помилковим.
У справі апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що оспорювані рішення міської ради є правомірними і що вони не порушують норми ст. 134 Земельного кодексу України.
Суд виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 06 серпня 1955 року №472/15 земельна ділянка по АДРЕСА_1 була надана у користування ОСОБА_2, після смерті якої відповідач ОСОБА_1 успадкував право власності на нерухоме майно, а також право користування земельною ділянкою.
Суд зробив висновок про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 в м. Чернівці не є вільною, у зв'язку з чим вимоги ст. 134 Земельного кодексу України у даному випадку застосуванню не підлягали.
З огляду на наведене апеляційний суд погодився з тим, що відповідач має право на оренду спірної земельної ділянки без проведення земельних торгів.
Вважаю, що суд припустився помилки у застосуванні норм матеріального та процесуального права, у визначенні статусу спірної земельної ділянки та правомірності рішення міської ради.
Згідно зі ст. 134 Земельного кодеку України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною другою указаної статті передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:
розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;
використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;
використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;
будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;
надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам, вищим навчальним закладам, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 60 відсотків;
надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;
надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;
розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;
надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;
надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;
надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;
будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);
створення озеленених територій загального користування;
будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);
передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;
надання земельних ділянок особам взамін тих, що були викуплені (примусово відчужені) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування;
розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції;
надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України «Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим» зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб'єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;
надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;
надання земельної ділянки взамін викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику або його спадкоємцю (правонаступнику) у разі, якщо така потреба відпала;
поновлення договорів оренди землі;
використання земельних ділянок для здійснення концесійної діяльності;
передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;
надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;
надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом.
За змістом частини третьої статті земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.
З матеріалів справи вбачається, що на спірній земельній ділянці площею 0,3980 га відсутнє нерухоме майно (будівлі, споруди) відповідача ОСОБА_1
За змістом оспорюваного рішення міської ради цільовим призначенням спірної земельної ділянки є обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без права будівництва.
Отже, спірна земельна ділянка відповідно до вимог земельного законодавства повинна була передаватися в оренду шляхом проведення земельних торгів, що не було зроблено.
Висновки судів про те, що спірна земельна ділянка не є юридично вільною є передчасними.
За змістом матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 успадкував нерухоме майно у м. Чернівці по АДРЕСА_1.
У справі відсутні дані про успадковування відповідачем права на користування спірною земельною ділянкою площею 0,3980 га.
На ній відсутнє нерухоме майно.
Можливе фактичне тимчасове користування спадкодавцями спірною земельною ділянкою з 1955 року не породжує в інших осіб права на користування цією земельною ділянкою, в т. ч. на оренду земельної ділянки, без проведення земельних торгів.
Тому, апеляційний суд мав підстави не погодитися з висновком суду першої інстанції про правомірність оспорюваних рішень міської ради.
Апеляційний суд мав також уточнити підстави позову прокурора, обґрунтованість тверджень прокурора про відсутність повноважень у Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області права на пред'явлення позову.
За наслідками розгляду справи апеляційний суд мав підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, а не погоджуватися з неправильним тлумаченням та застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права (у т. ч. ст. ст. 120, 134 Земельного кодексу України та ч.2 ст.14 Конституції України).
Суддя В. В. Яремко