Номер провадження: 22-ц/785/6279/16
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Парапана В.Ф.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» до ОСОБА_3, треті особи товариствао з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнаня права власності та за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», третя особа ОСОБА_5 про визнання іпотечного договору частково недійсним та зняття заборони відчуження,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 серпня 2015 року ПАТ «УкрСоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, треті особи ТОВ «Альянс-Висотбуд», ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнаня права власності.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.07.2008 року між банком та ТОВ «Альянс-Висотбуд» було укладено кредитний договір №24-12/135 за умовами якого ТОВ «Альянс-Висотбуд» було надано кредит у вигляді грошової суми 1 009 323, 60 доларів США, зі сплатою 12% річних та комісією з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.02.2009 року.

З метою забезпечення належного виконання кредитного зобов'язання, між ПАТ «УкрСоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» 02.07.2008 року було укладено іпотечний договір №02-10/2628, за умовами якого товариство передало банку в якості іпотеки майнові права на незакінчене будівництвом квартири, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1.

ТОВ «Альянс-Висотбуд» не виконало умови кредитного договору в зв'язку з чим розмір заборгованості станом на 15.06.2015 року склав 892 012,66 доларів США. На даний час позивачу стало відомо, що іпотечна квартира перебуває у власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2015 року.

Вказуючи на те, що перехід права власності на іпотечне майно до іншої особи, в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не припиняє дії іпотеки, ОСОБА_3 набув всі права та обов'язки, які виникли за договором іпотеки від 02.07.2008 року. В рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Альянс-Висотбуд» у розмірі 735 000 гривень, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на спірну квартиру.

В свою чергу ОСОБА_3 звернувся до суду з окремим позовом до ПАТ «УкрСоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд», третя особа ОСОБА_5 про визнання п.1.1 Іпотечного Договору №2-10/2628 від 02 липня 2008 року, укладеного між АКБ СР «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСоцбанк», та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, а також зняття заборони відчуження на квартиру та виключення з Державного реєстру іпотек записів про обтяження її іпотекою.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що він став власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2015 року. Попередній власник квартири ОСОБА_5 зареєстрував своє право власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 18.09.2014 року.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 посилається на те, що на час укладання договору іпотеки майнові права не могли бути предметом іпотеки, договір іпотеки був укладений в порушення вимог Закону України «Про іпотеку».

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «УкрСоцбанк» повністю підтримав позов та просив його задовольнити, заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_3, вказуючи на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник не визнали позовні вимоги ПАТ «УкрСоцбанк».

Третя особа ОСОБА_5 та представник третьої особи ТОВ «Альянс-Висотбуд» в засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року позовну заяву ПАТ «УкрСоцбанк» залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСоцбанк» просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСоцбанк» задовольнити у повному обсязі, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, про розгляд справи сповіщались належним чином. Від представника ПАТ «УкрСоцбанк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак належних доказів на підтвердження того, що він не може бути присутні у судовому засіданні надано не було. Інтереси відповідача ОСОБА_3 представляє його довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка зазначених осіб не перешкоджає подальшому розгляду справи та доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 , 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.1 ЗУ «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-ІV «іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом».

Статтею 5 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору) указаний вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також міг бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна могла бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості чи приєднання її до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Водночас поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому законі були відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного та обгрунтованого висновку, що 02 липня 2008 року під час укладення договору іпотеки були порушені положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору), оскільки майнові права на спірну квартиру у незавершеному будівництвом житловому будинку не могли бути предметом іпотеки.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ПАТ «УкрСоцбанк» у підтвердження своїх вимог, а відповідачі ОСОБА_3- у підтвердження своїх заперечень, а також пояснення третіх осіб ОСОБА_5 та представника ТОВ «Альянс-Висотбуд», навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та про відмову у задоволенні позову ПАТ «УкрСоцбанк».

Доводи ПАТ «УкрСоцбанк» в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову банку у повному обсязі та відмови у задоволенні зустірчного позову, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки на момент укладення спірного договору майнові права на об'єкти незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» відхилити, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан