Справа № 502/2378/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Кілійської міської ради

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 26.10.2016 року з позовною заявою до Кілійської міської ради про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що 20 вересня помер ОСОБА_3 та після його смерті відкрився спадок, що складається з права на земельну ділянку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області розміром 3,44 га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0058634, виданим головою Кілійської районної адміністрації 30.08.1996 р. Але вказаний сертифікат був втрачений. Про існування зазначеного сертифікату ОСОБА_2 не знав до серпня 2016 р. та дізнався про нього випадково у правлінні СПК «Маяк» в м. Кілія. Надати зазначений сертифікат в якості правовстановлюючого документу нотаріусу для оформлення спадщини не має можливості через перелічене вище. Також відкрився спадок на майновий пай колишніх членів КСП «Маяк», а саме на частку майна КСП «Маяк» в розмірі 3678 грн. 12.10.2000 р. ОСОБА_3 зробив на імя ОСОБА_2 заповіт на все своє майно. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який фактично прийняв спадщину. На момент смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 доглядав за ним та проживав за одною адресою. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_3 на момент його смерті не було, заяв про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не подавав, спадкова справа не заводилась. На підставі вищевказаного представник позивача просив суд: - визнати право власності за ОСОБА_2 на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області розміром 3,44 га в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0058634, виданим головою Кілійської районної адміністрації 30.08.1996 р. за спадщиною після смерті ОСОБА_3, померлого 20.09.2003 р.; - визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області в розмірі 3678 грн. за спадщиною після смерті ОСОБА_3, померлого 20.09.2003 р.

Після відкриття провадження у справі представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Кілійської міської ради, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду з позовними вимогами.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

З заповіту засвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 12.01.2000 р. вбачається, що ОСОБА_3, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе його майно, яке йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, заповів ОСОБА_2 /а.с. 4/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 460377, виданого повторно Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 56, ОСОБА_3, помер 20.09.2003 року в м. Сєверодонецьк, смт. Метьолкіне Луганської області /а.с. 5/.

Відповідно до довідки наданої депутатом Кілійської міської ради ОСОБА_5 від 17.10.2016 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. До дня його смерті з ним сумісно проживав та доглядав за ним ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 перед смертю хворів та потребував догляду /а.с. 8/.

Згідно листа виконавчого комітету Кілійської міської ради № К-1359 від 18.10.2016 р., підтверджено, що згідно Виписки з протоколу № 1 зборів власників пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» від 18.02.2003 р. та відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, колишніх членів КСП «Маяк», затвердженого зборами співвласників від 18.02.2003 року пр. № 2: - ОСОБА_3, вул. Київська, 204, мав право на пайовий фонд майна КСП «Маяк» та частка визначена в розмірі 3678 грн.

Відповідно до повідомлення Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області вих. 14-1515-0.12-2155/2-16 від 17.11.2016 р., в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за порядковим № 6169 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0058634 розміром 3,44 га в умовних кадастрових гектарах по КСП «Маяк» Кілійська міська рада Кілійського району Одеської області ОСОБА_3.

З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за вих. № 468/01-16 від 03.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 було надано розяснення про те, що оскільки ним не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку /а.с. 12/.

За повідомленням державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_7, за вих. № 1901/01-16 від 08.11.2016 року, після смерті ОСОБА_3, який помер 20.09.2003 р., будь-які заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачено п.п. 3.21.-3.22. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, - спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16 травня 2013 року (п.3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Разом з тим, зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ вищезазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 згідно положень ст. 1223 ЦК України та він проживав зі своїм дідом до його смерті та заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини не подавав, що підтверджує факт прийняття ним спадщини відповідно до порядку, визначеного ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п.п. 3.21.-3.22. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Судом також встановлено, що в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1223 ЦК України, ст. ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області розміром 3,44 га в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0058634, виданим головою Кілійської районної адміністрації 30.08.1996 р., - за спадщиною після смерті ОСОБА_3, померлого 20.09.2003 р.

Визнати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» м. Кілія Кілійського району Одеської області в розмірі 3678 грн., - за спадщиною після смерті ОСОБА_3, померлого 20.09.2003 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8