УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Мукачівського міського виконавчого комітету, про визнання договору іпотеки недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22 квітня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності йому та його дружині - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 6 грудня 2005 року. Іпотекою забезпечено виконання грошового зобов'язання між ним та ОСОБА_5 на суму 29 500 дол. США, які він зобов'язувався повернути у строк до 22 квітня 2010 року зі сплатою відсотків у розмірі 8% щомісячно. Оскільки укладенням договору іпотеки порушені права дітей, які проживають у цьому будинку, орган опіки та піклування не давав згоди на його укладення, ОСОБА_3, посилаючись на Закон України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», просив визнати договір іпотеки недійсним.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 22 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 квітня 2011 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, виходив із того, що нормами процесуального права не передбачено повторний перегляд судових рішень.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

За змістом зазначеної норми суддя відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі лише у тому випадку, коли є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою однієї і тієї ж особи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ухвали про відмову у задоволенні апеляційної скарги або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 апеляційний суд не постановлював.

Так, 10 травня 2013 року апеляційним судом було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

За таких підстав, апеляційний суд неправильно послався на п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України та постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Також апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2011 року за тих обставин, що зазначене рішення вже скасоване судом апеляційної інстанції, тобто відсутній предмет апеляційного спору.

При цьому, апеляційний суд не взяв до уваги положення ст. 318 ЦПК України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Так, обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ОСОБА_6 зазначив, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання про його права та обов'язки, оскільки майно, яке є предметом оскаржуваного договору іпотеки є його власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Проте апеляційний суд у порушення вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, доводів ОСОБА_6 не перевірив та не вирішив питання, чи порушуються зазначеним рішенням суду майнові права заявника на спірні приміщення, та дійшов необгрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Крім того, слід звернути увагу апеляційного суду на те, що у разі якщо особа, яка подала апеляційну скаргу такого права не має, то апеляційна скарга повертається заявнику.

Отже, постановляючи ухвалу, апеляційний суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги, у зв'язку із чим ухвала апеляційного відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді апеляційного суду Закарпатської області від 25 грудня 2015 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:В.М. Коротун
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана
Г.В. Юровська