Справа № 456/900/16-ц
Провадження № 2/456/961/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

31 серпня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, третя особа служба в справах дітей Стрийської міської ради Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулись в суд з позовною заявою та просять визнати неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житлом розташованим в м. Стрию по вул. Січових Стрільців, 18а/1 Львівської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі покликаються на те, що вони ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 є власниками кватири в м. Стрию по вул. Січових Стрільців, 18а/1 Львівської області, яка належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних долях. У даній квартирі крім них зареєстроване місце проживання має дочка ОСОБА_3, онука ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в 2011 році разом з дитиною та чоловіком виїхала за межі України на постійне проживання. З того часу неповнолітня у їхній квартирі не була, нею не користується. В квартирі немає речей дитини. Батьки дитини не мають наміру повертатись в Україну. Разом з тим, мати дитини не бажає добровільно зняти з реєстрації неповнолітню дитину у їхній квартирі. Тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Співпозивач та представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_3 - ОСОБА_2, а також її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачка ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду на виклик суду не зявилась, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи Стрийської міської ради Львівської області ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивачів. Відповідач в спірній квартирі не проживає з 2012 року, її речей в спірній квартирі немає. Зазначила що у володінні ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 перебуває квартира в м. Жидачів по вул. Мазепи 47/2, Львівської області.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснив, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше пяти років, її речей в спірній квартирі немає.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, свідків, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Скориставшись своїм правом, позивачі просять визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу і протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

В п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 02.09.1993 року ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_11 на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Стрию по вул. Січових Стрільців, 18а/1 Львівської області.

З матеріалів справи встановлено та підтверджується довідкою №677 від 25 лютого 2016 року виданою КП «Мрія», що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 син та співвласник, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, - дружина та співвласник, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 онука.

Відповідно до листа №3-11/16 від 10.06.2016 року отриманого від відділу освіти виконавчого комітету Стрийської міської ради, вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6 не є ученицею загальноосвітніх закладів. Стрия.

Відповідно до листа №69 від 06.06.2016 року отриманого від Стрийської міської дитячої лікарні вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6 спостерігалась в Стрийській міській дитячій лікарні та медична допомога востаннє надавалась 11 грудня 2012 року.

Відповідно до листа №01-42.2/10/16 від 11.07.2016 року отриманого від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається що ОСОБА_6 разом з матірю ОСОБА_5 покинула межі України 19.12.2012 року та не повертались.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як вбачається з п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що неповнолітня ОСОБА_6 разом з матірю ОСОБА_5 покинула межі України 19.12.2012 року та не повертались, відтак без поважних причин не проживає в спірній квартирі, перешкод у користуванні спірною квартирою їй не чинилось, вона добровільно залишила спірну квартиру разом із своєю матірю, її речі в квартирі відсутні, в правоохоронні органи з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою ОСОБА_5 яка діє в інтересах ОСОБА_6 не зверталася, жодних дій для вселення не вчиняла, а тому вона втратила право користування нею.

Окрім того в судовому засіданні свідки ствердили, що в матері -ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 перебуває у власності інше нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Жидачів по вул. Мазепи 47/2, Львівської області, відтак суд приходить до висновку, що права неповнолітньої не порушуються відтак позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Керуючись: ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.41 КонституціїУкраїни, п.п. 1, 2 ст. 8 «Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод», Постановою Пленуму Верховного Суду України №2від12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, ст.ст. 9,64,71-72, 116,157-158 ЖК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житлом розташованим в м. Стрию по вул. Січових Стрільців 18а/1 Львівської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_13