Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4881/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 76 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_3

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року вказану позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, апелянт просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його позовні вимоги. В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що він виконав вимоги ухвали про залишення позову без розгляду, надав пояснення щодо неможливості подання оригіналу свідоцтва про шлюб та просив розглянути справу в порядку окремого провадження і звільнити його від сплати судового збору. Апелянт вважає, що судом безпідставно не взято до уваги наведені обставини, чим фактично позбавлено його права на судовий розгляд.

Розглянувши справу в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року, позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Зокрема, вказано, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.119-121, 234, 235 ЦПК України : не сплачено судовий збір; подано позовну заяву, а не заяву в порядку окремого провадження; не надано оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с.6).

03 грудня 2015 року ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, позовну заяву ОСОБА_2 про розірвання шлюбу визнано неподаною та повернуто позивачу у звязку з тим, що останнім не було усунуто недоліки зазначені в ухвалі судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015року (а.с.13).

Колегія суддів вважає доводи ухвал судді необґрунтованими, зважаючи на таке.

Вимоги, що предявляються до форми і змісту позовної заяви визначено ст.119 ЦПК України.

Пунктом 7 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-120 ЦПК, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На виконання вимог зазначеної ухвали судді 02.12.2015 року позивачем направлено на адресу суду доповнену заяву (а.с.10, 11) про розгляд його справи в порядку окремого провадження та заяву про надання йому відстрочки або звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що він перебуває у місцях позбавлення волі, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а все належне йому майно перебуває в м.Севастополь на окупованій російськими військами території України. Неможливість надання оригіналу свідоцтва про одруження заявник обґрунтував тим, що оригінал свідоцтва він не отримував так-як шлюб було зареєстровано в місцях позбавлення волі, де позивач знаходиться і по даний час, а це, в свою чергу, позбавляє його можливості зібрати необхідні суду документи.

Отже, заявником виконано вимоги ухвали щодо порядку розгляду справи та неможливості надання певних доказів, які можуть бути подані стороною під час попереднього судового засідання або початку розгляду справи по суті (ст.131 ЦПК України), витребувані судом згідно ст.137 ЦПК України, а тому недолучення до позовної заяви оригіналу доказу (надано копію) не є підставою для залишення позову без руху.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суддею не вирішено клопотання заявника від 22.11.2015 року (а.с.11) про відстрочку або звільнення його від сплати судового збору, а тому висновок в частині несплати судового збору є передчасним.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не може погодитись з твердженням суду першої інстанції про невиконання вимог ухвали від 22.10.2015 року.

За таких обставин, підстав для визнання заяви неподаною та її повернення, без вирішення клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, в якій міститься посилання на певні обставини, що підтверджують майновий стан заявника (перебування у місцях позбавлення волі та знаходження його майна на окупованій території), обмеження його права у пересуванні, що в свою чергу унеможливлює сплату судового збору, у суду не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Проте, ч.2 ст.307 ЦПК України, не передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право розгляду справи по суті позовних вимог за поданою заявою.

Відтак, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про прийняття позовної заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року скасувати, а питання про прийняття заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: