Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4250/15-ц
Провадження № 2/191/283/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
19.08.2016 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.,
за участю секретаря - Силкіной О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 22 вересня 2009 року про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 92 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьківство ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3.
На момент розлучення позивач була вагітна, відповідач ОСОБА_2 не бачився з дитиною жодного разу та не брав участі у її вихованні, а також не надає матеріальної допомоги на її утримання та не виконує батьківські обов'язки щодо доньки ОСОБА_3. Просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2.
В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її дочки, оскільки ні він не є батьком дитини, участі в вихованні і забезпеченні інтересів дитини не приймає, ніколи з нею не спілкувався і не спілкується.
Пояснила суду, що під час перебування в шлюбі з відповідачем вона завагітніла від іншого чоловіка, з відповідачем вони розлучилися; дитина народилася після розлучення. За нормами Сімейного кодексу батьком дитини в органах РАЦС записали відповідача. Відповідач не захотів пред'являти позов про оспорювання батьківства, але, разом з тим, і не вчиняв ніяких дій на визнання себе батьком дитини і в забезпеченні і вихованні дівчинки.
З 01.12.2012 року позивачка перебуває в шлюбі з ОСОБА_5, у них є двоє спільних дітей, молодші від ОСОБА_3. Дівчинка вважає ОСОБА_5 своїм батьком, оскільки з малолітнього віку ним виховувалася. ОСОБА_5 має намір удочерити ОСОБА_3 і надати їй своє прізвище.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи служби у справах дітей Чуєва К. у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, та винести рішення відповідно чинного законодавства.
Допитані в судовому засіданні 19.08.2016 року свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які під присягою, підтвердили, той факт, що відповідач своїх батьківських обов'язків відносно доньки не виконує, в житті дитини не з'являється, допомогу на утримання дитини не надає.
Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення позивача, представника третьої особи та свідків у судовому засіданні від 19.08.2016 року, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 підтверджується факт що сторони з перебували у зареєстрованому шлюбі по 22.09.2009 року ( а.с. 4).
Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 підтверджується факт походження неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народжена після розірвання шлюбу між сторонами, та батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_2(а.с.8).
В довідки про склад сім'ї від 15.12 2015 р. виданої начальником СМКП «ЖЕК-2», зазначено, що ОСОБА_1, має на утриманні доньку ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської райдержадміністрації від 26.04.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав, зазначено, що у ході бесіди з відповідачем ОСОБА_2, він наголосив про те, що не визнає себе батьком дитини, надати письмові пояснення відмовився. Тому орган опіки та піклування вважають не доцільним позбавлення батьківських прав відповідача, у зв'язку з відсутністю достатніх підстав(а.с.30-31).
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_2 не займається вихованням доньки, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, тому враховуючи вказані обставини та письмові докази по справі, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Керуючись ст.ст.164,166 СК України, ст.ст.10,60,88,212, 224-227 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Г. В. Бондаренко