справа № 383/280/15-ц У Х В А Л А
22 листопада 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді Адаменко І.М.,
при секретарі Одінцовій Н.Г.,
представника Бобринецького РВДВС у Кіровоградській області ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2,-
11 квітня 2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області у вказаній справі видано виконавчий лист.
14 квітня 2016 року постановою державного виконавця Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.
03 жовтня 2016 року державним виконавцем Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 до Бобринецького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області направлено подання в порядку ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження», в якому остання просить провести слідчі дії та у разі виявлення в діях боржника ознак злочину передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) вирішити питання про притягнення його до кримінальної відповідальності. Вказані дії державного виконавця, щодо направлення подання до Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області вважає неправомірними, оскільки рішення суду він виконує та кожного місяця починаючи з серпня 2016 року виплачує стягувачу по 500,00 грн. в рахунок сплати боргу, тобто не має наміру ухилятися від виконання рішення суду.
Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав та просить суд її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній.
Представник Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила вказуючи на її необґрунтованість.
Суд, заслухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст.358 ЦПК України право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Згідно ч. 3 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлено судом.
Клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.72 ЦПК України скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.
На обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1 вказав, що дізнався про подання від 03.10.2016 року державного виконавця до Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області від дільничного інспектора та відразу звернувся до суду зі скарго, вказані обставини не спростовано в судовому засіданні, а тому клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду зі скаргою, підлягають задоволенню.
Вказане рішення ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.03.2016 року залишено без змін.
14 квітня 2016 року постановою державного виконавця Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 50825730 (том. 2 а.с. 8).
03 жовтня 2016 року державним виконавцем Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 до Бобринецького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області направлено подання в порядку ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження», в якому остання просить провести слідчі дії та у разі виявлення в діях боржника ознак злочину передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) вирішити питання про притягнення його до кримінальної відповідальності (том. 2 а.с. 9).
З копій квитанцій наданих до скарги ОСОБА_1, вбачається що останній на виконання рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року, в серпні 2016 року сплатив 500 грн. боргу, в вересні 2016 року 500 грн. боргу, в жовтні 2016 року 500 грн. та в листопаді 2016 року 500 грн. боргу (том. 2 а.с. 3-6).
Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до змісту ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов»язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.
Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов»язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року у справах за скаргами на рішення, дій або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду, вказана норма кореспондується із ст.383 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлено судом.
Частина 2 ст. 387 ЦПК України вказує, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
З матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження № 50825730 встановлено, що на виконання рішення суду № 383/280/15 від 23.02.2016 року, державним виконавцем Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 здійснено слідуючі дії постановою від 14.04.2016 року відкрито виконавче провадження № 50825730 (т.2 а.с. 21), постановою від 14.04.2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (т.2 а.с. 22), крім того було перевірено майновий стан боржника, шляхом направлення відповідних запитів до реєструючи органів інспекції державного технічного огляду (на предмет наявності сільськогосподарської техніки), МРЕВ-ДАІ (на предмет наявності автомототранспорту), районного центру зайнятості (на предмет отримання грошової допомоги), УПФУ (на предмет отримання пенсії), БТІ (на предмет наявності нерухомого майна), МДПІ (на предмет реєстрації підприємницької діяльності та відкриття банківських рахунків), державному реєстратору Бобринецької реєстраційної служби (на предмет реєстрації нерухомого майна), (т. 2 а.с. 23-30) згідно яких у боржника відсутнє будь-яке майно.
Частина 1 ст. 90 ЗУ «Про виконавче провадження» вказує, що за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
Тому 03.10.2016 року направляючи подання до Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області, державний виконавець Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 діяв у спосіб, визначений законом.
Враховуючи встановлені судом обставини справи та з урахуванням того, що ОСОБА_1 не надано до суду доказів на обгрунтування скарги та доказів порушень з боку державного виконавця вимог Закону, та того, що боржник дійсно належним чином та в строки виконує рішення суду від 23.02.2016 року, тому скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Бобринецького районного відділу Державної виконавчої служби головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України, ч. 1 ст. 2, ст. 6, ст. ст. 11, 12, 26, ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -
ОСОБА_1 у задоволенні скарги на неправомірні дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції ОСОБА_2 відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя І.М. Адаменко