Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/603/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Снігір В. М.

за участі секретаря Каленської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 19.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області за актовим записом № 230. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. На даний час їх сім'я існує лише формально і примирення із відповідачем стало не можливим. Шлюбно-сімейні стосунки між ними не склалися через втрату один до одного почуття взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася. Про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Подала через канцелярію суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.Подав через канцелярію суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти задовлення позову не заперечив.

За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області за актовим записом № 230, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5), який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем ОСОБА_1 (а.с.6,7).

Продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася зазначеним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо позову.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Приймаючи до уваги взаємне бажання сторін на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Керуючись пунктом 2 статті 104, статтями 105-107, 109-115 СК України, статтями 15, 30, 79, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.Коростеня Житомирської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем с. Кремно Лугинського району Житомирської області, громадянами України, зареєстрованому 19.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області за актовим записом № 230.

Неповнолітніх дітей сторін: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати разом з матір"ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис В.М. Снігір

Копія згідно з оригіналом: Суддя В.М. Снігір