УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Мащенко Д.О,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» про скасування судового наказу про стягнення з ПАТ «Азовмаш» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2016 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ № 264/4786/16-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» на його користь заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 06 квітня 2016 року в сумі 86 580,48 грн. та судового збору на користь держави у розмірі 275,60 грн.

02 вересня 2016 року представник ПАТ «Азовмаш» звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що наданий в якості доказу наявності заборгованості розрахунковий лист не є достатнім доказом для безспірного стягення у наказному провадженні, оскільки він не містить обовязкових реквізитів для такого виду документа, а саме: дату видачі та реєстраційний номер, підпис посадової особи. Крім цього, між сторонами мається спір про розмір заборгованості.

Представник заявника та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 6 ст. 105-1 ЦПК України визначено, що неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ПАТ «Азовмаш» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1. ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зокрема має бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п. 12 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості.

Так, на підтвердження наявності заборгованості у ПАТ «Азовмаш» з виплати заробітної плати перед ОСОБА_1, заявником було надано до суду копію розрахункового листка, із якого вбачається, що сума заборгованості з виплати заробітної плати за період лютий, березень, квітень 2016 року становить 86 580,48 грн.

Дослідивши вказаний розрахунковий лист, у суду не виникло сумнівів з приводу зрозумілості та походження даного документу, і суд розцінює цей документ як належний і достатній доказ існуючої на той час заборгованості з виплати заробітної плати у ПАТ «Азовмаш» перед ОСОБА_1 у розмірі 86 580,48 грн. Представлений заявником розрахунковий лист містить всі достатні реквізити для прийняття обґрунтованого рішення та вирішення питання про наявність чи відсутність нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати,. Водночас відсутність в ньому реєстраційного номеру або точної дати видачі не впливає на його достовірність, оскільки розрахунковий лист вочевидь був виданий після звільнення ОСОБА_1, де мається відповідна інформація про дату його звільнення 06 квітня 2016 року, що також відповідає офіційно представленій довідці ПАТ «Азовмаш» від 19 серпня 2016 року №299-1506, оригінал якої мається в матеріалах справи (а.с.10).

Крім цього, у пункті 19 вказаної вище Постанови Пленуму ВССУ від 23.12.2011 року N 14 зазначено, що у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Будь-яких обставин або доказів, які б свідчили про повну або часткову необґрунтованість вимог заявника та існування заборгованості у меншому розмірі, ніж було заявлено ОСОБА_1 та прийнято судом, представником ПАТ «Азовмаш» не надано.

Згідно ч. 8-9 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ. Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий наказ винесено законно та обґрунтовано, підстав для зменшення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в судовому засіданні не встановлено, а тому заяву ПАТ «Азовмаш» про скасування судового наказу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 105-1, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, -

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» про скасування судового наказу про стягнення з ПАТ «Азовмаш» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3