Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/6752/15Головуючий у 1-й інстанції Кучеренко Н.В.
№22-ц/778/3568/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області (надалі - ВОЗ ММРЗО), Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області (надалі - КУ «ММЛ № 2» ММРЗО) про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-4), в якому просив визнати наказ головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_2 незаконними та скасувати їх в цій частині, оскільки вважає, що вказані накази були прийняті з порушенням норм діючого законодавства, а також стягнути з відповідачів на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року (т.с. 1 а.с. 209-214) визнано наказ головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_2, незаконними та скасовано їх в цій частині.

Стягнуто з Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 60,90 грн.

Стягнуто з КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 60, 90 грн.

Стягнуто з Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Стягнуто з КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 2-10) просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області відкрито (т.с. 2 а.с.71), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с.73).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 26 липня 2016 року, був відкладений апеляційним судом в порядку задоволення клопотання позивача ОСОБА_2 (т.с. 2 а.с. 75-76) на 15 вересня 2016 року з урахуванням завантаженості судді-доповідача, відпустки судді-доповідача та колегії суддів, яка має постійний склад, у період з 08 серпня 2016 року по 14 вересня 2016 року включно.

У судове засідання 15 вересня 2016 року належним чином повідомлені про час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 93-94) позивач ОСОБА_2 та представник відповідача - КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При цьому, позивач ОСОБА_2 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, відповідач - КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області подала апеляційному суду поштою заяву (т.с. 2 а.с. 95-96), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом за відсутності її представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки позивача ОСОБА_2 у дане судове засідання у цій справі та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила: клопотання відповідача - КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю позивача ОСОБА_2 та представника відповідача - КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області за присутністю представника відповідача - Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області за довіреністю (т.с. 2 а.с. 81) Склянної І.В.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області за довіреністю (т.с. 2 а.с. 81) Склянної І.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача - Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи позов позивача ОСОБА_2 у цій справі у повному обсязі, суд першої інстанції керувався ст. 43 Конституції України, ст. 40 КЗпП України, ст.ст. 12-19 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров'я», ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, п.п. 36,40 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, рішенням Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004, ст.ст. 4,15, 57, 59, 79, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог позивача у цій справі.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції у цій справі вказаним вимогам не відповідає.

Дійсно в силу вимог ст. 3 ЦПК України ОСОБА_2 мав право на звернення до суду із вищезазначеним позовом, якщо вважав, що відповідачами - Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області та КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області порушуються його права, зокрема прийняттям вищезазначених наказів, які він вважав такими, що були прийняті з порушенням норм діючого законодавства.

Однак, суд першої інстанції мав розглядати дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надати відповідну оцінку.

Проте, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв повному та всебічною з'ясуванню обставин цієї справи; висновки суду першої інстанції в оскаржуємому рішенні ґрунтуються на припущеннях; мають місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково вважав встановленими та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так, в силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення позивача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Так, встановлено, що станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції позивач ОСОБА_2 - інвалід 3 групи (т.с. 1 а.с. 16) працював завідуючим шкірно-венерологічного диспансерного відділення у КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО (т.с. 1 а.с. 12-15).

16 червня 2015 року наказом головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня» ММР ЗО № 59 були внесені зміни до штатного розпису, зокрема наказано:

1. скоротити з 01.09.2015 року у структурі Консультативно-діагностичного відділення (шкірно-венерологічне диспансерне відділення) - 1.0 ставку завідуючого відділенням (лікаря - дерматовенеролога); 2, 0 ставки лікаря - дерматовенеролога; 1,0 ставку сестри медичної старшої; 2,0 ставки сестри медичної платної; 2,0 ставки сестри медичної дільничної; 0,5 ставки молодшої медичної сестри

2. внести з 01.09.2015 року у структуру Консультативно-діагностичного відділення (шкірно-венерологічний кабінет);

3. економічному відділу з 01.09.2015 року внести відповідні зміни у штатний розпис;

4. відділу кадрів довести до відома робітників цей наказ згідно чинного законодавства (т.с. 1 а.с. 84-85).

Відповідно до наказу головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО № 114/1 від 01 липня 2015 року (т.с. 1 а.с. 50) на підставі наказу № 59 від 16 червня 2015 року КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО було попереджено про наступне скорочення чисельності штатів по шкірно-венерологічному диспансерному відділенню, зокрема завідувача відділення - позивача ОСОБА_2

Також відповідно до наказу начальника відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» (т.с. 1 а.с. 100-101) виведено зі штатного розпису консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО лікаря - дерматовенеролога 2 од., сестра медична 2 од.

Дійсно при вирішенні справ даної категорії на виконання вимог закону суди мають з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, реорганізація установи.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуємого рішення у цій справі виходив із того, що вищезазначеними наказами не передбачалась реорганізація шкірно-венерологічного диспансерного відділення, із наказу МОЗ України від 23.02.20000 № 33 та додатку 25 до даного наказу вбачається, що посада завідуючого при скороченні штату шкірно-венерологічного відділення залишається.

Також суд першої інстанції своє рішення про задоволення позову позивача у цій справі мотивував тим, що всі питання управління об'єктами комунальної власності, у тому числі закладами охорони здоров'я належить до компетенції місцевих органів самоврядування, але таке рішення Мелітопольською міською радою Запорізької області не приймалося; створене консультативно - діагностичне відділення не відповідає вимогам наказу МОЗ України від 28.10.2002 року за № 385 (т.с. 1 а.с. 133-136).

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Оскільки, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи по суті не звернув належної уваги на те, що Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області є органом місцевого самоврядування, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, в яких зазначено (організаційно-правова форма за КОПФГ 420 (т.с. 1 а.с. 166).

Більш того, у відповідності до затвердженого рішенням 22 сесією Мелітопольської міської ради VI скликання від 27.04.2012 № 6 Положення про відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, останній має повноваження щодо управління підпорядкованими лікувально-профілактичними закладами м. Мелітополя, у тому числі володіє правом затвердження кошторисів їх доходів, видатків та штатного розпису.

Крім того, Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області є головним розпорядником міського бюджету м. Мелітополя в галузі «Охорони здоров'я» КФК 080000 та має всі повноваження визначені ст. 22 Бюджетного Кодексу України (т.с. 1 а.с. 88-91).

Вищенаведене свідчить про те, що Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області мав (має) право організовувати медичну допомогу населенню м. Мелітополя, у тому числі шкірно-венерологічну та визначати штатну структуру підпорядкованих закладів особисто, тобто ці питання не потребують розгляду Мелітопольською міською радою.

Крім того, суд першої інстанції також не звернув належної уваги на зміни до наказу МОЗ України від 23.02.2000 № 33, затверджені наказом МОЗ України за №427 від 11.05.2016 року, які діяли на час винесення рішення, згідно яких штатний розпис закладу охорони здоров'я визначається керівником такого закладу і затверджується поданням головним розпорядником бюджетних коштів. Штатний розпис формується від обсягу медичної допомоги, що надається таким закладом охорони здоров'я та штатна численність працівників, яка підлягає затвердженню за штатним розписом, повинна бути приведена у відповідність з визначеним фондом оплати праці доведеним у бюджетних призначеннях на оплату праці.

Відповідно до пункту 17 розпорядження міського голови від 05.03.2015 №148-р «Про затвердження заходів щодо організації та виконання бюджету м. Мелітополя у 2015 році» головні розпорядники коштів міського бюджету були зобов'язані забезпечити та упорядкувати структуру штатної чисельності працівників у межах затверджених асигнувань на оплату праці.

З метою забезпечення виконання вищевказаного розпорядження, Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області було видано наказ від 16.03.2015 № 588 «Про затвердження плану-графіку щодо оптимізації ліжкового фонду, реформування організації харчування в закладах охорони здоров'я в 2015 році». У відповідності до п. 13 цього наказу було зобов'язано головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО Речка М.М. надати пропозиції щодо організації надання спеціалізованої медичної допомоги населенню м. Мелітополя диспансерним шкірно-венерологічним відділенням консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО та привести структуру та штатну чисельність у відповідність до чинного законодавства.

Штатні нормативи медичного персоналу міських шкірно-венерологічних диспансерних відділень визначені додатком № 25 до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23.02.2000 № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" з розрахунком посад лікарів -дерматовенерологів 0,3 одиниці на 10 тисяч населення. Зокрема, доросле населення м. Мелітополя, відповідно до статистичних даних, складає 130029 осіб. Отже, розрахункова кількість ставок лікарів дерматовенерологів за нормативами складає -130029:10000*0,3=3,9 (4 одиниці).

Станом на 01.06.2015 у штатному розписі КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО нараховувалось 7 одиниць лікарів дерматовенерологів, тобто понаднормативна чисельність лікарів - дерматовенерологів склала 3 одиниці.

Затверджений фонд заробітної плати станом на 01.01.2015 року КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області становив 21,0 млн. грн., що не дозволяє утримувати понаднормативну чисельність лікарів - дерматовенерологів.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (зі змінами) на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я України № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області було видано наказ від 15.06.2015 № 119 «Про приведення штатної чисельності до вимог чинного законодавства» (т.с. 1 а.с. 830, у якому головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО Речка М.М. «було зобов'язано привести структуру, штатний розклад та чисельність працівників консультативно-діагностичного відділення в частині, що стосується шкірно-венерологічного диспансерного відділення, у відповідність до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23.02.2000 № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" з дотриманням всіх норм чинного законодавства , але даний наказ, на підставі якого видавались вищезазначені накази № 59 від 16.06.2015 року, № 144 від 14.07.2015 року, №114/1 від 01.07.2015 року, скасовані судом першої інстанції оскаржуємим рішенням, ОСОБА_2 не оскаржувався, у той час, як даний наказ відповідає усім нормативам діючого законодавства та виданий в межах повноважень, покладених на Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наказу від 15.06.2015 № 119 «Про приведення штатної чисельності до вимог чинного законодавства» (т.с. 1 а.с. 83), виданому Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, який є законним та обґрунтованим, а тому безпідставно скасував та визнав незаконними накази № 59 від 16.06.2015 року та № 114/1 від 01.07.2015 року, які було прийнято:головним лікарем" КУ «Мелітопольська міська лікарня № 2» ММР ЗО, Речка М.М. на підставі вищезазначеного наказу.

Більш того, суд першої інстанції оскаржуємим рішенням у цій справі визнав незаконним та скасовував наказ начальника Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.07.2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_2, у той час як наказ № 144 від 14.07.2015 року не передбачає виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням. Дана обставина зазначена у наказі №59 від 16.06.2015 року у зв'язку з упорядкуванням штатного розпису.

При вищевикладених обставинах, всі вищезазначені накази відповідачів, про визнання незаконності та скасування яких позивач просить у цій справі, прийняті останніми в межах їх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому були безпідставно визнані судом першої інстанції оскаржуємим рішенням незаконними та скасовані.

Твердження ОСОБА_2 в його позові у цій справі щодо погіршення якості надання населенню медико-санітарної допомоги у галузі шкірно - венерологічного лікування у зв'язку зі змінами штатного розпису та введенням кабінетів лікарів дерматовенерологів для надання медичної допомоги населенню є особистою думкою ОСОБА_2, яка не приймається апеляційним судом до уваги і не спростовує фактичних обставин цієї справи, встановлених апеляційним судом.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та доказах, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника відмовити.

В силу вимог ст. 88 ч.ч. 1,5 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій справі у повному обсязі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача судових витрат у цій справі, пов'язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 судовий збір за подачу позову до першої інстанції у цій справі не сплачувався в силу вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кухар С.В.Осоцький І.І.