Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/3294/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гончаров В.М.
Провадження № 22-ц/778/1101/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Подліянової Г.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області до ОСОБА_3 про стягнення надмірно сплачених коштів,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача надмірно сплачених коштів за період з 01.04.2015 року до 30.06.2015 року в розмірі 3028,20 грн. В обґрунтування позову зазначає, що з 05.01.1999 року відповідач отримує пенсію за вислугою років. На теперішній час сума його пенсії становить 6729,34грн. 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яким внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та в абз.2 ч.І ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме - тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідачем розпочата підприємницька діяльність з 06.06.2001 року. Тобто, з 01.04.2015 року відповідач повинен був отримувати 85% від своєї пенсії щомісячно. З причини програмної помилки за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року, пенсія нараховувалася в повному обсязі.

На адресу ОСОБА_3 15.07.2015 року було надіслано прохання з'явитися до УПФУ в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області для з'ясування можливості добровільно повернути кошти згідно з Законом, але відповідач відмовився повернути переплачені кошти в добровільному порядку. Таким чином, в даному випадку суми надмірно сплачених коштів можливо стягнути тільки на підставі відповідного рішення суду.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь УПФ України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області суму надмірно сплачених коштів за період з 01.04.2015 року до 30.06.2015 року в розмірі 2528,55 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволення позову про стягнення 2528.55 грн. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не зявилися. Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про причини неявки суд не повідомив. Від ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача 2528.55 грн. суд першої інстанції, вважав, що відповідач набув грошові кошти в сумі 2528.55 грн. без достатньої правової підстави, вимогу позивача про добровільне повернення вказаних кошті не виконав, а тому зазначені грошові кошти підлягають стягненню з ОСОБА_3 в порядку, передбаченому положеннями статті 1212 ЦК України.

З таким висновком суду не можна погодитись.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» за вислугою років. Загальний розмір пенсії станом на 01.08.2015 року встановлено у розмірі 6729 грн. 34 коп.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, починаючи з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року відповідач повинен був отримувати 85% своєї пенсії щомісячно, оскільки відповідачем розпочата підприємницька діяльність з 06.06.2001 року.

В період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року пенсія позивачу нараховувалася в повному обсязі.

Позивач стверджує, що переплата виникла виключно із-за допущеної рахункової помилки, яка відбулася внаслідок не внесення позивачем відповідних змін до програмного забезпечення. В результаті чого за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року утворилася переплата в розмір 3028.20 грн.

Відповідно до п. 4 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 р. № 25-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.12.2014 р. за № 1605/26382 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення", яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

В матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді виплаченої відповідачу пенсії в сумі 3028.20 грн. є обєктивним наслідком поведінки відповідача.

Позивачем також не надано доказів того, що ОСОБА_3скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав Управлінню недостовірні дані під час виплати його пенсії.

Наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була добровільно виплачена позивачем відповідачу, як засіб до існування, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Поняття "Рахункова помилка" в чинному законодавстві не визначено.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" надається роз'яснення поняття лічильної ( рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, помилка, про яку стверджує позивач, повязана з неналежним виконанням обовязків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.

Збій програми технічного забезпечення, не внесення позивачем відповідних змін до програмного забезпечення не можна, вважати рахункової помилкою, тим більше за тих обставин, що помилка при нарахуванні пенсії була неодноразовою, а повторювалася на протязі декілької місяців з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року.

Отже, судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 3028.20 грн., які є сумою пенсії, призначеною йому Управлінням ПФУ, так і не встановлено наявності рахункової помилки, а також виплата коштів проведена позивачем добровільно, то відповідно до ст. 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

З огляду на те, що судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_3 отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки, суд першої інстанції, не застосувавши до спірних правовідносин положення статті 1215 ЦК України, дійшов помилкового висновку про те, що вказані грошові кошти підлягають поверненню з підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України.

За таких обставин рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим в частині задоволених позовних вимог, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні в позові. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року у цій справі в частині задоволених позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 суму надмірно сплачених коштів за період з 01.04.2015 року до 30.06.2015 року в розмірі 2528.55 грн. скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні в позові.. В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: