Провадження № 2/554/822/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2016 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі :
головуючого судді - Січиокно Т.О.
за участю: секретаря - Ромахової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків, -
у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те що внаслідок скоєння 04.06.2015 року ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі НОМЕР_1, яка мала місце в селищі Петрівка Полтавського району Полтавської області, останнім було пошкоджено опору ПАТ «Полтаваобленерго» №19 лінії електромережі 0,4 кВ (ф.2 від КТП -470), внаслідок чого виникла необхідність її заміни.
У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 5186,44 грн. завданих збитків та вирішити питання судових витрат.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне:
04.06.2015 року приблизно о 18 год. 40 хв. водієм ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1, в селищі Петрівка Полтавського району Полтавської області, було здійснено наїзд на перешкоду, а саме на електроопору ПАТ «Полтаваобленерго» №19 лінії електромережі 0,4 кВ (ф.2 від КТП -470), внаслідок чого вона була пошкоджена та виникла необхідність у її заміні в подальшому. Вартість відновлювальних робіт склала 5186 грн. 44 коп.
На підтвердження вчинення даної автопригоди на розгляд суду надано довідку № 65233249 про дорожньо транспортну пригоду, з якої вбачається, що 04.06.2015 року о 18 год. 40 хв. сталася дорожньо траснпртна пригода у вигляді наїзду на перешкоду водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 в с.Петрівка Полтавського району Полтавської області, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.
28.07.2015 року постановою Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.
18.06.2015 року на адресу відповідача направлено попередження щодо добровільного відшкодування шкоди у розмірі 5186,44 грн., однак останній ніяким чином не відреагував.
До матеріалів справи додано розрахунок вартості проведених відновлювальних робіт електроопори ПАТ «Полтаваобленерго» №19 в с.Петрівка Полтавського району Полтавської області, які склали 5186,44 грн.
Отже, своїми діями по недотриманню вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 завдав матеріальних збитків Полтавській філії районних електромереж ПАТ " ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО " на загальну суму 5186 грн.44 коп.
Відповідно до ст.1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи, що на даний момент відновлювальні роботи проведено, то відновлення порушених прав позивача можливе шляхом відшкодування відповідачем завданих збитків.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 гривень.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м. Полтави, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.
Суддя Т.О.Січиокно