АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2418/16 Справа № 173/2192/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не пов'язаним з позбавленням володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не пов'язаним з позбавленням володіння.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12 червня 1975 року йому належить земельна ділянка площею 400 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. З південно-східного боку його земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 На відстані близько 2,5 метрів від межі на земельній ділянці відповідача ростуть два дерева горіха висотою більше 10 метрів кожний, внаслідок чого більшу частину дня частина його земельної ділянки та його будинок повністю затінені, гілки дерева проникають на територію його земельної ділянки, внаслідок чого опале листя засмічує земельну ділянку, корені горіхів проникають на його земельну ділянку, внаслідок чого відбувається руйнування бордюру біля якого закріплені стійки газопроводу, який проходить по межі земельних ділянок, вважає, що створюється реальна загроза руйнування сараю та житлового будинку. Примусове відсікання коренів та гілок горіхів згідно з рішенням суду від 05 листопада 2014 року не дало результатів, оскільки корені горіхів продовжують проникати на територію його земельної ділянки та були повторно виявлені комісією на відстані 3 метрів від межі та на глибині 0,8 м, а гілки проникають на відстань до 1 метра на його земельну ділянку. На неодноразові його звернення про дотримання відповідачем правил добросусідства, а саме видалення дерев, відповідач не реагує. Йому створюються перешкоди у користуванні власною земельною ділянкою за цільовим призначенням, тому просив зобов'язати ОСОБА_2 ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів діаметром стовбура 0,35-0,40 метри висотою близько 10 метрів, які ростуть на її земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 на відстані 2,5 метри від його земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів, які ростуть на її земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, на відстані близько 2,5 метрів від земельної ділянки ОСОБА_3 Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі договору про передачу у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12 червня 1975 року позивачу ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 400 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 9).

Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 42-44, 59).

Звернувшись до суду із вказаним позовом позивач посилався на те, що на відстані 2,5 метрів від межі на земельній ділянці відповідача ростуть два дерева горіха висотою більше 10 метрів кожний, внаслідок чого більшу частину дня більша частина земельної його ділянки будинок повністю затінені, гілки дерева проникають на територію земельної ділянки позивача, внаслідок чого опале листя засмічує земельну ділянку позивача, корені горіхів проникають на земельну ділянку, внаслідок чого відбувається руйнування бордюру біля якого закріплені стійки газопроводу, який проходить по межі земельних ділянок, а також створюється реальна загроза руйнування сараю та житлового будинку, тому просив зобов'язати відповідача ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів діаметром стовбура 0,35-0,40 метри висотою близько 10 метрів, які ростуть на земельній ділянці відповідача (а.с.1-6).

В матеріалах справи міститься акт від 12 листопада 2013 року, з якого вбачається, що домоволодіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 мають спільну межу з внутрішнього боку ділянок. На території домоволодіння по АДРЕСА_2 на відстані близько 2,5 метрів від межі з домоволодінням по АДРЕСА_1 ростуть два дерева - горіхи діаметром стовбура 0,35-0,40 метри, висотою близько 10 метрів. На момент обстеження гілки з горіхів на територію ОСОБА_3 не проникають. Дерева ростуть з південно-східного боку ділянки ОСОБА_3 і створюють затінення частини території його присадибної ділянки по АДРЕСА_1. Ті ж самі обставини було встановлено комісією 10 квітня 2014 року, про що складено відповідний акт. Також комісією було встановлено, що на території ОСОБА_3 на відстані близько 4 метрів від межі з ділянкою ОСОБА_2 виявлено корені горіхів, які ростуть далі вглиб ділянки ОСОБА_3 (а.с.12, 16).

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_2 відсікти корені горіхів перед межею її земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Верхньодніпровськ, АДРЕСА_2 та суміжної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17, 18).

Згідно акту державного виконавця від 10 квітня 2015 року на виконання рішення суду на території домоволодіння ОСОБА_2 було викопано траншею, в якій виявлено корені дерев, які було ліквідовано (а.с.20).

03 серпня 2015 року комісією у складі: заступника міського голови Потєряхіна О.Д., провідного спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Задьори А.В., спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Шолоннік Ю.С., було встановлено, що через спільну межу земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на висоті більше 5 метрів на відстані близько 0,5-1 метри проникають декілька гілок горіхів. На території домоволодіння ОСОБА_3 на відстані близько 3 метрів від межі виявлено корені дерев, які ростуть в напрямку від горіхів, що ростуть на земельній ділянці ОСОБА_2 Діаметр коренів 0,5 -2 сантиметри, корені вологі і не пересохлі, тобто «живі». На час огляду (11.00 годин) тінь від горіхів знаходилась близько 7,5 метрів від спільної межі, затінюючи частину присадибної ділянки ОСОБА_3 площею близько 65 кв.м., про що складено відповідний акт (а.с.21, 25).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки дії відповідача ОСОБА_2, які полягають у вирощуванні дерев горіхів висотою близько 10 метрів на близькій відстані від межі із земельною ділянкою позивача (близько 2,5 метрів), на думку суду, не відповідають умовам заподіяння якнайменше незручностей сусіду - позивачу ОСОБА_3, а тому підлягають припиненню, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.ст. 90, 91 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких перешкод та порушень його прав на землю та відшкодування завданих збитків, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, щоб не створювати незручності сусідам.

Відповідно до ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'яані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Зміст добросусідства визначається статтею 103 Земельного Кодексу України. Зокрема, в цій статті вказано наступне:

1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, не приємні запахи, шумове забруднення тощо).

2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержан ням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Статтею 104 Земельного Кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Статтею 105 ЗК України передбачено, що у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Таким чином, позивач, згідно припису ст. 105 ЗК України, має право відрізати корені дерев, які проникають із земельної ділянки відповідача на його земельну ділянку у випадку, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

З акту від03 серпня 2015 року, підписаного комісією у складі: заступника міського голови Потєряхіна О.Д., провідного спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Задьори А.В., спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Шолоннік Ю.С. вбачається, що на момент обстеження на територію домоволодіння позивача через спільну межу на висоті більше 5 метрів, на відстань близько 0,5-1,0 метра проникають декілька гілок горіхів з верхньої частини крони. Нижні гілки горіхів до висоти близько 2,5-3,5 метрів, в тому числі і ті, які були направлені в бік домоволодіння позивача обпиляні біля стовбура. ОСОБА_3 на відстані близько 3 метрів від межі ділянки відповідача виявлено корені дерев, які ростуть в напрямку від горіхів, що ростуть на земельній ділянці відповідача ОСОБА_2 Діаметр коренів 0,5 -2,0 сантиметри, корені вологі і не пересохлі, тобто «живі». На час огляду (11.00 годин) тінь від горіхів знаходилась близько 7,5 метрів від спільної межі, затінюючи частину присадибної ділянки ОСОБА_3 площею близько 65 кв.м. (а.с.21, 25).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними в вимогами, посилався на те, що відповідачем створюються перешкоди у використанні ним власної земельної ділянки за цільовим призначенням, загрози пошкодження коренями дерев горіхів житлового будинку, господарських споруд у зв'язку з тим, що на земельній ділянці відповідача на відстані близько 2,5 м. від межі земельних ділянок сторін ростуть два дерева горіха, однак, належних доказів на підтвердження того, що позивач взагалі не може використовувати свою земельну ділянку, що була надана йому для будівництва індивідуального житлового будинку за її цільовим призначенням у зв'язку з частковим її затіненням та наявності реальної загрози пошкодження коренями дерев горіхів житлового будинку позивача, господарських споруд з вищевказаної причини, матеріали справи не містять.

Слід зазначити, відповідно до положень Містобудування планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360-92**, затверджених наказом Держкоммістобудування 17 квітня 1992 року №44, які діють на теперішній період часу, норми забудови не нормують та не визначають відстань від межі сусідніх ділянок до стовбурів дерев, що ростуть на одній із сусідніх земельних ділянок.

Отже, правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів, які ростуть на її земельній ділянці на відстані близько 2,5 метрів від земельної ділянки позивача не має.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не пов'язаним з позбавленням володіння - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не пов'язаним з позбавленням володіння - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді