Справа № 417/2231/16-ц
Провадження № 2-о/417/85/16
РІШЕННЯ

Іменем україни

"25" березня 2016 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді СУРНІНОЇ Л.О.,

при секретарі Брюховецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, заінтересована особа відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2016 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якого зазначив наступне.

10.09.2015 р. померла мати заявниці ОСОБА_3 у м. Луганську, про що було видане свідоцтво про смерть (дублікат), видане Луганською міською поліклінікою №12. Зазначене свідоцтво видане установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Українській владі території.

Заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть, виданого за місцем смерті. Однак, їй було відмовлено в державній реєстрації смерті з таких підстав, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла 10.09.2015 р. у м. Луганську, Артемівський район, та допустити негайне виконання рішення у справі.

Представник заявниці ОСОБА_2 у судове засідання заявник не прибула, до початку слухання справи надала заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області у судове засідання не прибув, до початку слухання справи по суті надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заяви не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2015 року померла мати заявниці ОСОБА_3 у м.Луганську, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть №73 (дублікат) від 10.09.2015 р. Зазначене свідоцтво видане установою, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Заявниця зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 на підставі лікарських документів, виданих за місцем смерті та свідоцтва смерті.

Але листом від 12.03.2016р. за №132/02.2-2.21 їйбуло відмовлено на тій підставі того, що нею предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до п.1 вказаної Постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть в органах державної актів цивільного стану.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту смерті підлягаючими задоволенню.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фікту смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 256-259, п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, заінтересована особа відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, 10.09.2015 року у м. Луганськ, Артемівський район.

Розяснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.О. Сурніна