УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 14 грудня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Ситнік О.М., Демяносова М.В., Маляренка А.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, до Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 37 від 16 січня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 991 від 25 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11 грудня 2012 року, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, зобов'язання повернути земельну ділянку та поновлення строку на звернення до суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року, в с т а н о в и л а: У серпні 2015 року прокурор Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 16 січня 2012 року № 37 ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 25 грудня 2012 року № 991 ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою та надано в оренду на 49 років земельну ділянку, площею 30 га ріллі, яка розташована на території Гірсівської сільської ради, за межами населеного пункту. Вказував, що перевіркою прокуратури встановлено, що ці розпорядження прийнято з порушенням Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки ОСОБА_4 під час звернення до Приазовської районної державної адміністрації із заявою про отримання земельної ділянки в оренду вже була засновником Фермерського господарства «Бихкало» (далі - ФГ «Бихкало») та здійснювала діяльність, та відповідно їй вже надавалась земельна ділянка для ведення фермерського господарства, натомість зазначена земельна ділянка була передана у користування ФГ «Бихкало». Проте громадяни та юридичні особи не можуть отримувати декілька земельних ділянок державної форми власності для ведення фермерського господарства на неконкурентних засадах (без участі в торгах). З огляду на викладене, прокурор просив визнати незаконними та недійсними зазначені розпорядження та договір оренди земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, повернути земельну ділянку у володіння держави, поновити строк звернення з позовом до суду, оскільки про наявність розпорядження Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 16 січня 2012 року № 37 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» стало відомо у березні 2015 року лише при перевірці законності договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 28 грудня 2012 року, укладеного між Приазовською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано: розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 16 січня 2012 року № 37 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства»; розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області від 25 грудня 2012 року № 991 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства». Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 30 га (кадастровий номер НОМЕР_1), у тому числі ріллі - 30 га із земель Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 11 грудня 2012 року. Зобов'язано ОСОБА_4 повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 30 га, у тому числі ріллі - 30 га, розташовану на території Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», ст. ст. 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати лише на конкурентних засадах через участь у торгах. Оскільки ОСОБА_4 є засновником фермерського господарства і їй вже надавались у постійне користування дві земельні ділянки із земель державної власності, площею 50 га, 7,34 га для ведення фермерського господарства, була обізнана про можливість допущення правових порушень з боку Приазовської районної державної адміністрації, отримала вдруге земельну ділянку поза конкурсом, відтак оскаржувані розпорядження видані з порушенням норм чинного законодавства. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338−341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів і не згоди заявника з висновком суду по їх оцінці. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: Ситнік О.М. Демяносов М.В. Маляренко А.В.
й