Справа № 717/97/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2016 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Телешмана О.В.,

з участю:

секретаря Гончара А.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача

ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника ОСОБА_6 установи

ОСОБА_3 центральна районна лікарня ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області, ОСОБА_6 установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування розпорядження голови районної ради, визнання незаконним та скасування рішення районної ради, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення вихідної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

ухвалити рішення відповідно до якого:

пункт 2 розпорядження голови ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області №63-ОС від 25.12.2015 року визнати незаконним та скасувати;

рішення ІІ сесії VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств в частині припинення контракту за №03-23/16.12 від 26.12.2012 року, що укладений з головним лікарем комунальної установи „ОСОБА_3 центральна районна лікарня, що викладено в п. l вказаного документу - визнати незаконним та скасувати;

поновити його, ОСОБА_1, на посаді головного лікаря комунальної установи „ОСОБА_3 центральна районна лікарня.

Зобов'язати комунальну установу „ОСОБА_3 центральна районна лікарня здійснити нарахування та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 25.12.2015 року по 15.02.2016 року в сумі 15415,26 грн. та вихідної допомоги в сумі 9048 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2015 року по 15.02.2016 року в сумі 15415,26 грн. та вихідну допомогу в сумі 9048 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Позов заявлений з тих підстав, що між позивачем та ОСОБА_3 районною радою Чернівецької області був укладений безстроковий трудовий договір і звільнення позивача відбулося за ініціативою роботодавця з порушенням процедури прийняття оскаржуваних рішень та порушення трудового законодавства, тобто незаконно.

Представники відповідача ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали повністю.

Представник відповідача ОСОБА_6 установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня ОСОБА_7 позов не визнала повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що 14.05.2002 року позивача призначено на посаду головного лікаря і 22.12.2007 року він залишався на посаді головного лікаря, однак було перейменовано установу на комунальна установа «ОСОБА_3 центральна районна лікарня». 25.12.2015 року позивача звільнено з посади головного лікаря комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня», у зв'язку із закінченням строку дії контракту, хоча, з огляду, що позивач неодноразово укладав контракти, тому його трудові відносини з ОСОБА_3 районною радою набули характеру безстрокових відповідно до ст.39-1 КЗпП України і позивач працював на посаді без переривання трудового стажу. Зважаючи, що трудовий договір був безстроковий відповідач ОСОБА_3 районна рада незаконно звільнила позивача в порушення ст.40 КЗпП України в період тимчасової непрацездатності позивача. Крім того, в порушення п.6.1. контракту, строк дії якого становив до 26.12.2015 року позивача було звільнено достроково. В день звільнення позивачу не було виплачено всі необхідні виплати та не проведено повний розрахунок та не була вручена трудова книжка, тобто звільнення не відбулося, так як не було вручено трудову книжку, а розрахунок відбувся пізніше і лише 28.12.2015 року позивачу було вручено трудову книжку. Крім цього відповідно до ст.3 Закону України «Про відпустки» відповідач ОСОБА_3 районна рада мала би надати позивачу невикористану відпустку і провести звільнення після закінчення відпустки. Крім того, оскаржуваний проект рішення сесії про звільнення позивача не був завчасно оприлюднений та доведений до відома депутатів, також даний проект не був погоджений у встановленому порядку і рішення сесії про звільнення позивача було прийнято поспішно. Виходячи із записів в трудовій книжці позивач розпочав трудові відносини з ОСОБА_3 районною радою в 2002 році, в трудовій книжці наявний запис про перейменування ОСОБА_3 ЦРЛ і немає жодного запису про прийняття на роботу по контракту. Тому ОСОБА_3 районна рада не могла звільнити позивача, так як позивач працював безперервно і контракт відповідно до ст.39-1 КЗпП України трансформувався в безстрокові трудові правовідносини, тому звільнення є незаконним та безпідставним. Позивач в жовтні листопаді 2015 року звертався до ОСОБА_3 районної ради із заявами, в яких просив переукласти контракт. В.о. голови ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_8 повідомив позивачу, що його заяви будуть розглянуті, проте так не сталося і волевиявлення позивача не було враховано при звільненні.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позов повністю, підтримав пояснення свого представника та пояснив, що відповідач ОСОБА_3 районна рада позбавила його можливості працевлаштуватись. Він вчасно подав заяви до ОСОБА_3 районної ради, але чому вони не розглядались йому невідомо. Контракти він укладав добровільно, але вважав, що це формальність, так як з 2002 року він працював на посаді головного лікаря безперервно. Трудову книжку він подав до ОСОБА_3 районної ради на її вимогу і це було пов'язано з його виходом на пенсію в 2015 році. 24.12.2015 року зранку він перебував на роботі в лікарні. Потім він був в ОСОБА_3 районній раді, де мав розмову з головою районної ради, який сказав, щоб він підписував щось, так як з ним розривається контракт. Після обіду його було госпіталізовано з гіпертонічним кризом і 25.12.2015 року він перебував на обстеженні в лікувальних закладах міста Чернівці.

Представник ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_5 пояснила, що повністю підтримує письмові заперечення районної ради. Сесія районної ради не ухвалювала рішення про розірвання контракту з позивачем, а про його припинення, оскільки таке передбачено самим контрактом і таке припинення було законним. Ні позивач, ні представник позивача не довели, що проект оскаржуваного рішення сесії не був вчасно опублікований. Контракт був укладений позивачем добровільно, він знав коли контракт припиняється і в зв'язку з цим він мав би подати звіт про виконання контракту. Крім того, на колегії ОСОБА_3 районної державної адміністрації висловлювались негативні оцінки роботи позивача і від ОСОБА_3 РДА також не було жодних клопотань про продовження чи переукладення контракту з позивачем. Крім того, відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради може бути визнане незаконним лише з підстав порушення законів та Конституції України. Стосовно відпустки, то районна рада лише погоджувала відповідачу надання відпустки, але не надавала і до ради із заявами про надання відпусток позивач не звертався. Проект оскаржуваного рішення сесії був опублікований на дошці оголошень виконавцем 26.11.2015 року, оскільки сесія планувалася на 24.12.2015 року. Сесія була позачергова і проводилась 25.12.2015 року. Проект рішення готувався виконавцем відповідно до регламенту, який діяв до 25.12.2015 року і цей проект на погодження не розсилався і на комісіях не розглядався, так як в даному випадку таке не передбачено законодавством. Трудові правовідносини ОСОБА_1Я з районною радою розпочалися з 23.01.2003 року. Дані правовідносини завжди були строковими, а якщо вони безстрокові з точки зору позивача, то навіщо він писав заву про продовження контракту. Трудові відносини з позивачем припинені у зв'язку із закінченням контракту відповідно до ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я».

Представник ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_4 пояснив, що позов він не визнає повністю. Проект оскаржуваного рішення він готував особисто, так як це входить в його службові обов'язки, і проект рішення ним особисто був розміщений на дошці оголошень районної ради і на цю дату до нього ніяких заяв ОСОБА_1 не поступало. Термін дії контракту спливав 25.12.2015 року тому в даному випадку не застосовуються вимоги ст.40,41 КЗпП України. Щодо надання невикористаної відпустки, то згідно законодавства така відпустка може надаватися за бажанням працівника, тобто це право, а не обов'язок надання відпустки. Стосовно твердження представника позивача про продовження трудового договору після закінчення його строку, то відповідно до ч.2 ст.39-1 трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23 КЗпП, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, а ч.2 ст.23 КЗпП України вказує, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Тому трудові відносини з позивачем носили строковий характер. Проект оскаржуваного рішення не обговорювався в комісіях та не надсилався до ОСОБА_3 ЦРЛ, так як не було відомо як проголосують депутати. Проект оскаржуваного рішення перебував на стенді до 24.12.2015 року, а сайту ОСОБА_3 районної ради не існує, є лише веб сторінка, що не можна ототожнювати. Після ухваленні рішення депутатами, 25.12.2015 року було підготовлено розпорядження № 63-ОС.

Представник комунальної установи «ОСОБА_3 Центральна районна лікарня» ОСОБА_7 пояснила, що заробітна плата працівникам лікарні, в тому числі позивачу була виплачена 25.12.2015 року на підставі табелів обліку робочого часу. Позивачу ОСОБА_9 заробітна плата була виплачена за період з 01.12.2015 року по 31.01.2015 року. 28.12.2015 року в бухгалтерію надійшов наказ про виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку. Така компенсація була нарахована та передана для здійснення оплати в казначейську службу.

Позивач ОСОБА_1, будучи допитаним в якості свідка, дав показання про те, що він був на лікарняному з 24.12.2015 року і 28.12.2015 року зі слів представників ОСОБА_3 районної ради дізнався про звільнення. Цього ж дня він отримав трудову книжку, лист із копією рішення сесії та розпорядженням про звільнення. Стосовно продовження контракту він написав дві заяви на ім'я в.о. голови районної ради та на сесію ОСОБА_3 районної ради. Дані заяви в першій декаді листопада 2015 року він передав в.о. голови районної ради ОСОБА_8, який пообіцяв передати їх у відділ кадрів. Він періодично цікавився долею заяв і 24.12.2015 року ОСОБА_8 повідомив йому, що його заяви не будуть розглядатися і їх розірвав голова районної ради, хоча в попередні рази його заяви розглядалися на комісіях та сесії. Він часто бував в приміщенні ОСОБА_3 районної ради по робочих питаннях, проте на стенді жодного разу він не бачив проекту рішення про його звільнення. 24.12.2015 року він мав розмову з головою районної ради ОСОБА_10, який сказав, що вони хочуть йому подякувати, щоб він на чомусь розписався і ці обставини стали для нього стресом. Після обіду 24.12.2015 року він дізнався, що сесія буде 25.12.2015 року. Його ніхто не повідомив про розгляд питання про припинення контракту з ним і копію проекту рішення сесії він не бачив. На колегії районної державної адміністрації йшлося про його контракт. Він готувався до звіту та виступу, але йому не надали таку можливість.

Свідок ОСОБА_8 дав суду показання про те, що він працює заступником голови ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області. Він виконував обов'язки голови районної ради з 28.04.2014 року по 03.12.2015 року. Заяв про продовження контракту позивач ОСОБА_1 йому не передавав. В листопаді 2015 року він бачив на дошці оголошень в районній раді проект рішення про припинення контракту з позивачем. ОСОБА_4 доповідав йому, що закінчуються строки контрактів, тому необхідно підготувати такі проекти. По регламенту, який діяв до 25.12.2015 року ніяких візувань чи погоджень подібних проектів рішень не передбачалося. Під час зустрічі з позивачем останній запитував, чи буде виноситись на розгляд сесії питання про продовження контракту і він повідомив позивачу, що таке питання не буде розглядатись. 24.12.2015 року протягом дня ОСОБА_1 телефонував до нього з приводу продовження контракту.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона працює начальником відділу з питань організаційного забезпечення, контролю та діловодства виконавчого апарату ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області. Проект оскаржуваного рішення на дошку оголошень помістив ОСОБА_4 і цей проект рішення перебував на дошці оголошень до 23.12.2015 року, коли він був завізований та до нього були включені технічні реквізити, а по змісту проект рішення не змінювався. Заяв ОСОБА_1 про продовження з ним контракту до відділу не поступали.

Судом досліджено такі інші докази. Копія трудової книжки серії БТ-І № 3818826 на ім'я ОСОБА_1, копія контракту №03-23/16.12 від 26 грудня 2012 року між ОСОБА_3 районною радою та ОСОБА_1, копія листа відділу кадрового забезпечення ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2015 року № 03-35/18.15, копія розпорядження ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2015 року № 63-ОС, копія рішення ІІ сесії VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств, копія наказу Управління охорони здоров'я Чернівецької обласної державної адміністрації від 14.05.2002 року №24-К, довідка комунальної установи ОСОБА_3 центральна районна лікарня про доходи ОСОБА_1 за листопад та грудень 2015 року, копія контракту від 01.01.2007 року між ОСОБА_3 районною радою та ОСОБА_1, копія рішення 6 сесії 24 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області скликання від 23.01.2003 року, копія розпорядження ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 27 грудня 2007 року № 55-рр., копія контракту від 01.01.2008 року між ОСОБА_3 районною радою та ОСОБА_1, копія рішення 14 сесії 5 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області скликання від 24.12.2008 року, копія контракту від 01.01.2009 року між ОСОБА_3 районною радою та ОСОБА_1, копія розпорядження ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 29 грудня 2009 року № 54, копія контракту між ОСОБА_3 районною радою та ОСОБА_1 №03-23/16.09 від 31 грудня 2009 року, копія заяви від 05.12.2009 року позивача ОСОБА_1 про перезаключення контракту на призначення головного лікаря КУ «ОСОБА_3 ЦРЛ», копія рішення 11 сесії 6 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 24.12.2008 року, копія рішення 11 сесії 5 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 20.12.2012 року № 250.11-6/12, копія заяви від 05.11.2012 року позивача ОСОБА_1 ( а.с.54 на звороті) про продовження дії контракту, копія статуту комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня», копія рішення 9 сесії 5 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2007 року № 186.9.1-5/07, копія акту від 25.12.2015 року, копії повідомлень про вручення поштових відправлень № 303, №290,копія опису вкладення Ф-107 від 25.12.2015 року, копія листа комунальної установи «ОСОБА_3 центральної районної лікарні» від 02.02.2016 року № 185, копія заявки на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки комунальної установи «ОСОБА_3 центральної районної лікарні» від 29.12.2015 року, копія наказу комунальної установи «ОСОБА_3 центральної районної лікарні» від 28.12.2015 року № 70-к, копії платіжних доручень комунальної установи «ОСОБА_3 центральної районної лікарні» від 29.12.2015 року, копія платіжної відомості на видачу компенсації за відпустку ОСОБА_1 за грудень 2015 року, копія Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селища Кельменецького району, затверджене рішенням 4 сесії 6 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.05.2011 року № 95.4-6/11, копія розпорядження ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 20.05.2011 року №25, копія контракту між ОСОБА_3 районною радою Чернівецької області та ОСОБА_1 від 02.01.2004 року, копія книги обліку трудових книжок комунальної установи « ОСОБА_3 центральна районна лікарня», копія журналу реєстрації трудових книжок ОСОБА_3 районної ради, копія рішення ІІ сесії VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств з відміткою ОСОБА_11 про його розміщення на дошці оголошень та опублікування, копія листка непрацездатності ОСОБА_1 з 24.12.2015 року по 15.01.2016 року серії АГГ № 922345, копія розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2015 року, копія відомості про виплату авансу за грудень 2015 року ОСОБА_1, копія відомості про виплату заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2015 року, копія довідки про заробітну плату ОСОБА_1, копія платіжної відомості про виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку, копія заявки на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки від 28.12.2015 року, копія розпорядження голови ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 23 грудня 2015 року №74 «Про скликання позачергової ІІ сесії районної ради VII скликання», копія заявки комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки від 25.12.2015 року, копія платіжного доручення комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» від 25.12.2015 року про перерахування заробітної плати працівникам установи, копія проекту рішення ІІ сесії VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств з відміткою про його розміщення на дошці оголошень та опублікування, копія протоколу пленарного засідання 2 позачергової сесії 7 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2015 року, аудіо запис пленарного засідання 2 позачергової сесії 7 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2015 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 14.05.2002 року по 2 січня 2003 року працював на посаді головного лікаря ОСОБА_3 центральної районної лікарні згідно наказу Управління охорони здоров'я Чернівецької обласної державної адміністрації від 14.05.2002 року №24-К. Рішенням 4 сесії 24 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 23 січня 2003 року позивач ОСОБА_1 був затверджений головним лікарем району. В подальшому, періодично відповідач ОСОБА_3 районна рада Чернівецької області (далі ОСОБА_3 районна рада) та позивач ОСОБА_1 укладали строкові трудові договори у формі контрактів про роботу ОСОБА_1 на посаді головного лікаря району та в подальшому головного лікаря комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня»: строком на 4 роки з 02.01.2003 року по 31.12.2006 року, згідно контракту від 02.01.2004 року; строком на один рік з 01.01.2007 року по 01.01.2008 року, згідно контракту від 01.01.2007 року; на термін один рік з 01.01.2008 року по 01.01.2009 року, згідно контракту від 01.01.2008 року, на термін один рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року включно, згідно контракту від 01.01.2009 року, на термін дії з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року, згідно контракту від 31.12.2009 року.

26 грудня 2012 року між ОСОБА_3 районною радою та позивачем ОСОБА_1 був укладений контракт №03-23/16.12 згідно умов якого останній продовжив працювати на посаді головного лікаря ОСОБА_6 установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня». Даний контракт сторони уклали на підставі рішення 11 сесії 6 скликання ОСОБА_3 районної ради від 26.12.2016 року № 56.11-6/12, п.2 якого вирішено укласти контракт з позивачем на три роки. Згідно розділу 6 даного контракту термін його дії сторони встановили з 26 грудня 2012 року по 26 грудня 2015 року. 25 грудня 2015 року ІІ сесія VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області прийняла рішення за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств відповідно до якого вирішила у звязку із закінченням терміну дії припинити 25.12.2015 року контракт від 26.12.2012 року № 03-23/16.12 з головним лікарем комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» ОСОБА_1. Проект даного рішення був оприлюднений ОСОБА_3 районною радою на дошці оголошень в приміщенні районної ради 26.11.2015 року, що підтвердили свідки в судовому засіданні. На виконання даного рішення головою ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_10 було прийнято розпорядження від 25.12.2015 року № 63-ОС згідно якого звільнено 25.12.2015 року позивача ОСОБА_1 з посади головного лікаря комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» у звязку із закінченням строку дії контракту від 26.12.2013 року № 03-23/16.12. Цього ж дня 25.12.2015 року представники ОСОБА_3 районної ради намагалися вручити позивачу ОСОБА_1 вказані вище рішення, розпорядження та трудову книжку в місці лікування позивача ОСОБА_1, однак останній з другої половини дня 24.12.2015 року був непрацездатним в звязку з хворобою і 25.12.2015 року - перебував на обстеженні в зв'язку з хворобою в місті Чернівці. Тому, 25.12.2015 року відповідач ОСОБА_3 районна рада направила вказані вище рішення, розпорядження та лист про необхідність отримання відповідачем трудової книжки поштовим звязком. Дані документи відповідач отримав 28.12.2016 року та в цей день отримав трудову книжку. Крім того, відповідачем комунальною установою «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» 25.12.2015 року були подані в Управління державної казначейської служби України (далі УДКСУ) у Кельменецькому районі документи на виплату заробітної плати працівникам установи, в тому числі позивачу ОСОБА_1, що підтверджується відомістю про виплату заробітної плати від 24.12.2015 року, яка підписана позивачем ОСОБА_1, як керівником установи, а також заявкою на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки від 25.12.2015 року та платіжним дорученням від 25.12.2015 року, копії яких досліджені судом. 28.12.2015 року комунальна установа «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» провела остаточний розрахунок з позивачем ОСОБА_1 провівши нарахування виплат за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 299,80 грн., що підтверджується платіжною відомістю, заявкою на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки від 28.12.2015 року, а також в подальшому здійснила оплату позивачу за період його тимчасової непрацездатності. Крім того позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував ту обставину, що всі необхідні виплати він отримав, в тому числі виплати у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Отже, між сторонами склалися трудові правовідносини.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Відповідно до ч.8 даної статті сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Суд вважає, що пункт 2 розпорядження голови ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області №63-ОС від 25.12.2015 року та рішення ІІ сесії VІІ скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області за №19.2 - 7/15 від 25.12.2015 року „Про припинення контрактів з керівниками окремих комунальних підприємств в частині припинення контракту за №03-23/16.12 від 26.12.2012 року, що укладений з головним лікарем комунальної установи „ОСОБА_3 центральна районна лікарня ОСОБА_1 є законними та правомірними. Дані рішенні прийняті відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що підтверджується протоколом пленарного засідання 2 позачергової сесії 7 скликання ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області від 25.12.2015 року та аудіо записом даного засідання, які досліджені судом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено процедуру підготовки проектів рішень та процедуру прийняття рішень, і порушення такої процедури є підставою для визнання рішень незаконними, а також, що дані рішення суперечать Конституції України та законам України.

Так, відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного суду України N 9 від 06.11.92 « Про практику розгляду судами трудових спорів» при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події. Контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП). Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

З досліджених судом доказів вбачається, що укладення контракту між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 районною радою відповідає законодавству, а саме ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», в редакції чинній станом на 26.12.2012 року, якою передбачалося, що керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту.

Суд відхиляє доводи позивача та його представника про те, що 23.01.2003 року виникли безстрокові трудові правовідносини між позивачем та ОСОБА_3 районної радою Чернівецької області, оскільки з копії рішення 6 сесії 24 ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області скликання від 23.01.2003 року вбачається, що позивач затверджувався головним лікарем району, а не призначався на посаду головного лікаря комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня». Також з 01.01.2009 року по 26.12.2012 року контракти з позивачем переукладалися за його письмовими заявами, в яких він вказував на строк укладення контрактів, а відповідач ОСОБА_3 районна рада укладала з позивачем строкові трудові договори контракти. Крім того, відповідно до положень статуту комунальної установи «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» від 2007 року з головним лікарем даної комунальної установи укладається контракт терміном від одного до п'яти років. Також відповідно до заяви від 05.11.2012 року позивача ОСОБА_1 ( а.с.54 на звороті) останній звертався до голови районної ради з проханням продовжити дію контракту з ним на посаді головного лікаря КУ «ОСОБА_3 ЦРЛ» на термін 3 (три) роки і 26.12.2012 року такий контракт був укладений. Даний контракт не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, а також позивач в судовому засіданні визнавав ту обставину, що він подавав заяви до ОСОБА_3 районної ради з метою продовження з ним контракту, який укладав добровільно, тобто позивач усвідомлював, що між ним та ОСОБА_3 районною радою існують строкові трудові правовідносини.

Таким чином, доводи позивача та його представника, про те що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 районно радою був укладений трудовий договір на невизначений строк спростовуються вказаними вище доказами, дослідженими судом.

Строк дії контракту за №03-23/16.12 від 26.12.2012 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 районною радою, був встановлений часом настання 26 грудня 2015 року, тому суд відхиляє доводи позивача та його представника, що даний контракт було припинено з ініціативи роботодавця достроково. Зокрема, в даному контракті зазначено, що він діє по 26 грудня 2015 року, тобто його дія закінчувалася о 24 годині 00 хвилин 25 грудня 2015 року - до настання 26 грудня 2015 року. Крім того, даний контракт сторони уклали на підставі рішення 11 сесії 6 скликання ОСОБА_3 районної ради від 26.12.2016 року № 56.11-6/12, п.2 якого вирішено укласти контракт з позивачем на три роки.

Відповідно до ст.24 КЗпП України, в редакції чинній станом на 26.12.2012 року, при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Враховуючи такі вимоги законодавства суд вважає безпідставними твердження представника позивача, що відсутність запису в трудовій книжці позивача про прийом на роботу за контрактом свідчить про відсутність строкового трудового договору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 районною радою, оскільки позивач хоч і не подав роботодавцю трудову книжку, проте, фактично був допущений до роботи.

В звязку з цим суд відхиляє докази та доводи позивача та його представника про наявність вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 та наявність у звязку з цим у нього права на оплату вимушеного прогулу у звязку з достроковим розірванням контракту з ініціативи роботодавця та виплату передбаченої п.5.4 контракту вихідної допомоги.

Суд відхиляє доводи позивач та його представника про протиправність його звільнення в період тимчасової непрацездатності, виходячи з такого.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 районною радою був укладений трудовий договір на визначений строк, встановлений за погодженням сторін у формі письмового контракту і даний трудовий договір був припинений на підставі п.2 ч. ст.36 КЗпП України, тобто звільнення позивача ОСОБА_1 відбулося у звязку із закінченням строку дії трудового договору. Частина 3 ст. 40 КЗпП України встановлює таку заборону лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України), а позивача звільнено за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Викладене узгоджується із постановою Верховного Суду України ( реєстровий номер 38173503).

Суд відхиляє доводи позивача та його представника, викладені в позовній заяві, про протиправність його звільнення без погодження виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), так як відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, а позивача звільнено за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи дані вимоги закону, суд відхиляє доводи позивача та його представника про непроведення з ним остаточного розрахунку в день звільнення, виходячи з того, що з 24.12.2015 року по 15.01.2016 року позивач був тимчасово непрацездатним, тобто в день звільнення позивач не працював, а остаточний розрахунок з ним був проведений без його вимоги за ініціативою роботодавця.

Зокрема, відповідачем комунальною установою «ОСОБА_3 центральна районна лікарня» 25.12.2015 року були подані в управління державної казначейської служби України у Кельменецькому районі документи на виплату заробітної плати працівникам установи, в тому числі позивачу ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Оскільки 26.12.2015 року був неробочим днем як в ОСОБА_3 районній раді, так і в комунальній установі «ОСОБА_3 центральна районна лікарня», то наступного робочого дня 28.12.2015 року остання провела остаточний розрахунок з позивачем ОСОБА_1, провівши всі необхідні виплати, зокрема виплатила грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку. В подальшому позивачу було також проведено оплату за час тимчасової непрацездатності. Дані обставини в судовому засіданні визнав та не заперечував позивач ОСОБА_1

Суд відхиляє доводи позивача та його представника щодо ненадання позивачу ОСОБА_1 відповідачем невикористаної відпустки, оскільки відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки. У разі звільнення працівника у зв'язку із закінченням строку трудового договору невикористана відпустка може за його бажанням надаватися й тоді, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору. У цьому випадку чинність трудового договору продовжується до закінчення відпустки.

Позивач ОСОБА_1 визнав в судовому засіданні, що знав про закінчення строку дій контракту за №03-23/16.12 від 26.12.2012 року, проте в порушення ст.60 ЦПК України позивач та його представник не надали суду доказів, які б підтверджували, що позивач до закінчення строку дії контракту подавав відповідачам заяви про надання йому невикористаної відпустки, тобто не виявив свого бажання про надання йому невикористаної відпустки. Крім того, судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3 районною радою був укладений строковий трудовий договір і відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про відпустки» надання працівнику невикористаної відпустки, навіть якщо існує бажання працівника, є правом, а не обов'язком роботодавця.

У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що оскаржувані рішення ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області та розпорядження голови ОСОБА_3 районної ради Чернівецької області були прийняті з порушенням процедури прийняття таких рішень, що між позивачем та ОСОБА_3 районною радою Чернівецької області був укладений безстроковий трудовий договір і звільнення позивача відбулося за ініціативою роботодавця, а позивач та його представник в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили дані обставини.

Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню і в позові слід відмовити повністю за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 21,23,24, п.2 ч. ст.36, ст.ст.83,116 КЗпП України, ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.3,24 Закону України «Про відпустки», п. 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, ст. ст. 2,3, 8, 10, 11, 15, 61, 62, 79, 84, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя