Справа № 364/223/16-ц
Провадження № 2/364/117/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року Володарський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Яковенко О. М.

за участю секретаря Кулинич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка цивільну справу за позовом представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати недійсним договір оренди землі від 13.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» посилаючись на те, що відповідачем при його укладенні було порушено вимоги статті 15 Закону України «Про оренду землі», адже в ньому не вказана істотна умова договору оренди землі, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Крім того в позовній заяві зазначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації оренди землі.

Однак договір оренди було зареєстровано 24.12.2012 року.

Позивач також посилається на ч. 1 ст. 215 ЦК України, яка зазначає, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього Кодексу, є підставою недійсності правочину.

Зважаючи на вище наведене, договір оренди не мав пройти державну реєстрацію, оскільки був оформлений з прямим порушенням спеціального закону.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача не визнав позовних вимог, при цьому пояснив суду, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_2 не допущено порушень вимог статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Умови договору виконувалися в повному обсязі, вказана представником позивача істотна умова Договору оренди землі, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, не порушувала прав орендодавця ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 877729 ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 3,8904 га, що розташована на території Пархомівської сільської ради.

13 грудня 2012 року ОСОБА_2 уклала договір оренди землі з ТОВ «ФК ЛТД», який був зареєстрований у Державному реєстрі земель за № 01397, строком на десять років.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 передала ТОВ «ФК ЛТД» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У договорі вказані його умови.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є:

1) об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

2) строк дії договору оренди;

3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

5) умови збереження стану об'єкта оренди;

6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

10) відповідальність сторін;

11) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною частиною договору оренди землі є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Звертаючись до суду представник посилається на те, що в Договорі відсутня одна з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме: передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

ОСОБА_2 при укладенні Договору оренди, при передачі земельної ділянки не зверталась до ТОВ «ФК ЛТД» про порушення її прав із- за відсутності у договорі такої істотної умови, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмовити в їх задоволенні (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 грудня 2013 року у справі № 6-78 цс 13).

Відсутність у Договорі оренди землі від 13.12.2012 року, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК ЛТД» такої істотної умови, як передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, не порушує прав позивача.

Керуючись Законом України "Про оренду землі", ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208-209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Яковенко