АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/101/16 Справа № 429/508/12 Головуючий у 1 й інстанції - Головін В.О. Доповідач - Романюк М.М.
24 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Козлов С.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 29 грудня 2010 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що 26 вересня 2005 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 32 000 доларів США строком на 180 місяців по 26 вересня 2010 року зі сплатою 12,5% річних за користування коштами. В той же день між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року зазначене вище рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з його безпідставності, однак за даним висновком погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2005 року між АППБ "Аваль" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 32 000 доларів США строком на 180 місяців та зі сплатою 12,5% річних за користування грошима.

В забезпечення виконання належним чином зобов'язань за вказаним кредитним договором 26 вересня 2005 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, остання поручилася у разі неналежного виконання умов вказаного вище кредитного договору відповідати перед банком як солідарний боржник.

11 серпня 2005 року між ТОВ "Марс-1" та ОСОБА_2 було укладено Генеральну угоду про пайову участь в будівництві жилого торгово-офісного комплексу за адресою: АДРЕСА_1, а саме: однокімнатної квартири.

Згідно даного договору ОСОБА_2 надав ТОВ "Марс-1" грошові кошти на будівництво квартири.

26 вересня 2005 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "Марс-1", ОСОБА_2, було укладено додаткову угоду до Генерального договору про пайову участь у будівництві від 11 вересня 2005 року, згідно п.1.1 якої, у зв'язку з отриманням ОСОБА_2 у банку кредиту, майнові права за Генеральним договором про пайову участь у будівництві від 11 серпня 2005 року, що укладений між ТОВ "Марс-1" та ОСОБА_2, оформлено в заставу за вказаним вище кредитним договором.

24 жовтня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №2, якою до пункту 1.4 договору було внесено зміни, а саме: пункт 2.1 викладено в наступній редакції - кредитні кошти призначені для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, будівельний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

З урахуванням того, що неналежне виконання зобов'язань позичальника призвело до утворення заборгованості, а ОСОБА_3 в такому випадку відповідає перед банком як солідарний боржник, суд апеляційної інстанції вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з останніх підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 592 467 грн. 27 коп. яка складається з: 31 742,02 долари США заборгованість за кредитом, що становить в еквіваленті 368 023 грн. 27 коп., 7 624,32 долари США заборгованість за відсотками, що становить в еквіваленті 88 395 грн. 12 коп., 136 048 грн. 88 коп. нарахована пеня.

Висновок суду першої інстанції з приводу того, що під час укладання трьохсторонньої угоди від 26 вересня 2005 року позивач став повноправною стороною Генеральної угоди про пайову участь у будівництві і тому мав обов'язки та ніс відповідальність (витрати) самостійно, як сторона цього договору є хибними оскільки, згідно п.1.2 вказаного договору права та обов'язки банку як сторони по договору виникають протягом п'яти днів з моменту отримання необхідних документів для оформлення правовстановлюючих документів на збудовану квартиру. Оскільки квартира, будівельний номер НОМЕР_1, не набула статусу об'єкту в розумінні визначеному зазначеною угодою, банк на даному етапі не набув за укладеною угодою жодних прав та обов'язків.

Посилання відповідача з приводу того, що після розірвання договору від 11 серпня 2005 року про часткову участь у будівництві, саме ТОВ "Марс-1" повинно перераховувати позивачу усі внесені ним кошти, не може бути прийнято до уваги оскільки, між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, тобто між ними виникли кредитні правовідносини, а тому застосуванню підлягають норми закону щодо кредитних правовідносин.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" заборгованість за кредитним договором в розмірі 592 467 грн. 27 коп. та складається з: 31 742,02 долари США заборгованість за кредитом, що становить в еквіваленті 368 023 грн. 27 коп., 7 624,32 долари США заборгованість за відсотками, що становить в еквіваленті 88 395 грн. 12 коп., 136 048 грн. 88 коп. нарахована пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" судові витрати по справі: 850 грн. судовий збір та 60 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "РайффайзенБанк Аваль" судові витрати по справі: 850 грн. судовий збір та 60 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

С.П.Козлов