Справа № 296/4048/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"06" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участі секретаря Яковенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року ПАТ " Державний експортно-імпортний банк України " (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 21.11.2014 між ним та відповідачем укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка №, з подальшим укладенням 06.05.2015 року Додаткової угоди №1 до Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №.

Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.05.2016 утворилася заборгованість у розмірі 2610,52 грн., яка складається із заборгованості по процентам - 460,19 грн., прострочена заборгованість за основним боргом 1999,91 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 44,41 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 106,01 грн., яку просив суд стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») та ОСОБА_1 21.11.2014 року укладено про відкриття карткового рахунка та Додаткова угода №1 до Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № НОМЕР_1.

На підставі договору банк надав відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 2000,00 грн. на строк, що відповідає строку дії Основної карти, а саме до 30.11.2017 року, а відповідач зобов'язувався щомісяця сплачувати позивачу проценти, нараховані за процентною ставкою 34,00% річних.

Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязань чи звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 7.2.14 Договору, Відповідач зобов'язався у разі надіслання Банком вимоги про дострокове повернення ОСОБА_2 погасити Банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі Банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за ОСОБА_2 та за процентами за користування ОСОБА_2.

Так на адресу Відповідача 12.03.2016р. було направлено Лист з вимогою и дострокове повернення кредиту та надано строк на його погашення о 20.03.2016 року. Відповідач не виконав дане зобов'язання, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість щодо погашення Позивачу ОСОБА_2.

Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам - 460,19 грн., прострочена заборгованості за основним боргом - 1999,91 грн.

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.1.1. кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевірений судом, розрахунок штрафних санкцій за порушення відповідачем строків здійснення платежів за кредитним зобов'язанням, проведений позивачем з дотриманням норм Цивільного кодексу України та п. 8.1.1 кредитного договору, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 44,41 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 106,01 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 1050, 1054, 1048 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № НОМЕР_1 від 21.11.2014 року у розмірі 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі його відсутності при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота