Справа№ 640/9838/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2016 р.

Київський районний суд міста Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та скасування реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати його реєстрацію за місцем проживання.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вказаний житловий будинок належить йому на праві власності. У вказаному житловому приміщені з 18.05.2005 року зареєстрований його онук - ОСОБА_2 Відповідач жодного разу не платив комунальні послуги та квартирну платню, всі платежі сплачує лише він. На теперішній час ОСОБА_3 вже більше 2 років не проживає у вказаному будинку, не з'являється за місцем реєстрації, в будинку відсутні його особисті речі. Він проживає десь в за іншою адресою. Поштова кореспонденція на його ім'я за місцем реєстрації не приходить.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що справді добровільно не проживає за адресою реєстрації більше двох років, забрав всі свої особисті речі, він не з'являється у спірний будинок, не сплачує комунальні послуги. Не знявся з реєстрації у зв'язку з тим, що не вистачає часу зайнятися цим питанням. Він проживає у іншому житлі.

Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради в частині позовних вимог про скасування реєстрації відповідача заперечувала, в частині вимог щодо втрати права користування житлом поклалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з відомостями адресно-довідкового бюро від 02.07.2016 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 18.05.2005 року за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та підтвердив, що він є онуком позивача, за адресою реєстрації він добровільно не проживає більше двох років, забрав всі свої особисті речі, не з'являється у спірний будинок, не сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач визнав добровільне не проживання у спірному житловому приміщенні більше 2-х років, на проживання у спірному будинку не претендує, між ним та позивачем відсутні договірні відносини з приводу збереження за ним права користування спірним житлом, то відповідач вважається таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач у спірному житловому будинку відсутній без поважних причин (добровільно) понад два роки, відповідач добровільно вибув зі спірного будинку, зв'язку з житлом не підтримує, відносини з приводу найму спірного будинку або домовленості щодо збереження за відповідачем права користування житлом відсутні, то відповідач втрачає право на користування цим житлом.

У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком, підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо скасування реєстрації відповідача за місцем проживання задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це є самостійною підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади, тому не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку.

У зв'язку з цим, позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 383, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -