Справа № 234/6343/16-ц
Провадження № 2/234/2946/16
13 вересня 2016 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Склярова В.В., при секретарі Науменко А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в їх відсутність, позов підтримав повністю, просить його задовольнити, та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст.ст.109, 110 п.7 ЦПК України, справа підсудна Краматорському міському суду.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №120/230-08 від 09.07.2008р. був укладений іпотечний договір №136-08 від 09.07.2008 року, згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку житловий будинок та земельну ділянку розташованих по вул. Хабаровська, 161 у м. Краматорську.
Відповідно до Договору про внесення змін №1 від 17.11.2008р. до Договору кредиту №120/230-08 від 09.07.2008 з 17.11.2008 року було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 11,4%.
Відповідно до Договору про внесення змін №2 від 05.05.2010р. до Договору кредиту №120/230-08 від 09.07.2008 було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 11,90% та встановлено кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором до 09.05.2026 року.
Отже, за невиконання грошового зобовязання відповідачем не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане ОСОБА_1 в іпотеку нерухоме майно.
Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України Про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно із ч.3 ст.36 Закону України Про іпотеку, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст.37 Закону України Про іпотеку.
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.
До теперішнього часу у добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за кредитними договорами №120/230-08 від 09.07.2008р. та утворена заборгованість не погашена. У звязку із чим, позивач як іпотекодержатель змушений був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом визнання права власності на спірне майно, для захисту своїх майнових прав, оскільки договорамом іпотеки №136-08 від 09.07.2008р. передбачено, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки одним із перерахованих у цьому договорі способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки.
Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в звязку із неналежним виконанням відповідачем основного зобовязання, тобто погашення заборгованості по договорам кредиту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 88, 215, 223-225 ЦПК України, ст.ст.16, 526, 536, 598 ч.1, 599, 615, 629, 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст.12 ч.1, 33 ч.3, 36 ч.3, 37 ч.1 Закону України «Про іпотеку», суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:
Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: