Справа № 161/8005/16-ц
Провадження № 2/161/3134/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою.

Свій позов мотивує тим, що 28.05.2013 року позичив ОСОБА_3 кошти в розмірі 1200 доларів США з умовою їх повернення до 28.06.2013 року, про що останній написав відповідну розписку і зобовязався повернути борг.

Вказує, що на даний час кошти не повернуті, на неодноразові звернення з цього приводу відповідач не реагує.

А тому, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 1200 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день звернення до суду становить 29890,66 грн., а також 2675,42 грн. 3% річних, 26525,85 грн. інфляційних втрат, та 590,92 грн. сплаченого судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача на користь позивача 1200 доларів США у гривневому еквіваленті на день постановлення рішення. В решті позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд, зі згоди позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення осіб представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 28.05.2016 року ОСОБА_3 отримав в борг від ОСОБА_2 1200 доларів США з умовою їх повернення до 28.06.2013 року, про що написав відповідну розписку (а.с. ).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

В судовому засіданні встановлено, що до дня звернення позивача в суд відповідач не повернув позивачу борг, чим порушив вимоги ст. 1049 Цивільного кодексу України та зобовязання по вищевказаному договору.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 УК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 32218,15 грн., що еквівалентно 1200 доларів США на день постановлення рішення, а також 2675,42 грн. 3% річних, 26525,85 грн. інфляційних втрат, а всього разом 61419,42 грн.

Крім цього, ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 590,92 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 79, 84, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти за договором позики в сумі 61419 (шістдесят одну тисячу чотириста девятнадцять) грн. 42 коп. та 590 (пятсот девяносто) грн. 92 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк