Справа № 645/1145/16-ц
Провадження № 2/645/1210/16
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.,

при секретарі судового засідання - Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання позивача про привід свідків, про витребування доказів та про виклик свідка у цивільній справі за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

ОСОБА_3

про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (ОСОБА_3) ОСОБА_4 ОСОБА_5 про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди.

Позивач звернулась до суду із повторним клопотанням про привід свідків, в обґрунтування якого посилалась на те, що попередня ухвала суду про привід свідків не виконана, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх письмових заявах, які ними надані до суду, зазначили неправдиві відомості, вказавши, що їм нічого не відомо про конфлікт між позивачем та відповідачами, та наголосила, що свідчення осіб, викликаних судом до суду з метою допиту в якості свідків є важливими для вирішення цієї справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адресу судових повісток.

Згідно з ч. ч. 1-3 статті 51 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. У разі неможливості прибуття за викликом суду свідок зобов'язаний завчасно повідомити про це суд.

У судові засідання свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 неодноразово не з'являлись, про наявність поважних причин неявки суду не повідомляли, у зв'язку з чим ухвалою суду від 29 липня 2016 року було задоволено клопотання позивача та застосовано привід до вказаних свідків.

15 вересня 2016 року до суду надійшов Рапорт інспектора Індустріального відділу поліції (м. Харків) ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 на ім'я начальника Немишлянського відділення Індустріального відділу ГУ НП України в Харківській області полковника поліції ОСОБА_11, в якому зазначено, що інспектором здійснювався виїзд за адресою мешкання вказаних в ухвалі суду осіб, викликаних до суду для допиту в якості свідків, та гр. ОСОБА_9 зобов'язалась з'явитись на судове засідання своєчасно, а також в письмово зобов'язалась повідомити про судове засідання гр. ОСОБА_8, ОСОБА_6 ОСОБА_7 була повідомлена про дату та час засідання.

Проте, в судове засідання свідки не з'явились.

Частиною 1 статті 94 ЦПК України передбачено, що належно викликаний свідок, який без поважних причин не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, може бути підданий приводу через органи внутрішніх справ з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу (ч. 2 ст. 94 ЦПК).

У разі відмови від добровільної явки особа, яка підлягає приводу, доставляється до місця виклику примусово у супроводі працівника поліції.

Проте, як вбачається з Рапорту інспектора Індустріального відділу поліції (м. Харків) ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_10, останній повідомив про необхідність з'явитись у судове засідання на 15.09.2016 року на 15:00 год. лише свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_9, отримавши від останньої письмову заяву про зобов'язання з'явитись у судове засідання на вказану дату та час.

Таким чином, ухвала суду від 29 липня 2016 року не була виконана належним чином.

Крім того, суд критично ставиться до письмових заяв свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що надійши через канцелярію суду 03.08.2016 року та 14.09.2016 року відповідно, в яких вони просили не викликати їх в якості свідків у судове засідання по даній цивільній справі, посилаючись на те, що їм нічого не відомо про конфлікт між позивачем та відповідачами. Також свідок ОСОБА_6 посилалась на зайнятість на роботі, а свідок ОСОБА_7 на побоювання тиску на неї та на її дитину з боку сторін у даній справі, оскільки вони є її сусідами.

Статтею 52 ЦПК України наведений перелік випадків, які надають право особі відмовитись від давання показань, проте свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не додано до своїх письмових заяв належних і допустимих доказів існування обставин, які б надавали їм таке право.

Таким чином, з урахуванням того, що ухвала суду від 29 липня 2016 року про привід свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не виконана, та приймаючи до уваги думку позивача, що неявка свідків унеможливлює продовження розгляду даної цивільної справи, суд вважає за необхідне задовольнити повторне клопотання позивача та здійснити примусовий привід вищезазначених свідків у наступне судове засідання.

Крім того, позивачем втретє заявлено клопотання про витребування доказів, в якому позивач просила суд витребувати з Фрунзенського РВВС м. Харкова матеріали кримінальної справи № 0000813 від 18.03.2013 року за заявою ОСОБА_2 (ОСОБА_12, Усатої) С.А., посилаючись на те, що строк його досудового розслідування передбачений діючим законодавством вже сплинув.

Суд, розглянувши вказане клопотання, вислухавши пояснення позивача, вважає необхідним зазначити наступне.

В ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. задоволено скаргу ОСОБА_12 та скасовано Постанову слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_13 від 30.03.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000813, внесеного до ЄРДР від 18 лютого 2013 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Матеріали, на підставі яких прийнято рішення про закриття зазначеного кримінального провадження направлено до Фрунзенського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для організації проведення досудового розслідування.

При вирішення поданого позивачем клопотання про витребування доказів, суд повторно звертає увагу позивача на вимоги ст. 222 КПК України, де зазначено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Отже, враховуючи зазначені положення кримінально-процесуального законодавства, суд вважає, що в даній ситуації має місце таємниця досудового розслідування, що є передумовою захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу. Тому забезпечення нерозголошення даних кримінального провадження є як однією з гарантій установлення істини, так і захисту прав і свобод людини.

Крім того, суд повторно звертає увагу на те, що предметом доказування по даній цивільній справі є розповсюдження негативної інформації відповідачами стосовно позивача, а також встановлення її достовірності.

Встановити достовірність інформації, яку за твердженням позивача розповсюджували відповідачі, щодо обвинувачення ОСОБА_1 у бійці, з матеріалів кримінального провадження неможливо з огляду на презумпцію невинуватості, яка встановлює, що відносно особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, припускається її невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Таким чином, матеріали кримінального провадження не можуть вважатись належним та допустимим доказом достовірності інформації, яка містить ознаки вчинення особою кримінального правопорушення. Таким доказом може бути лише відповідний вирок суду.

Разом з тим, матеріали даної цивільної справи не містять відповідного вироку суду, у зв'язку з чим, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача в частині витребування інформації у СВ Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУНП в Харківській області стосовно результатів розгляду кримінального провадження № 0000813, внесеного до ЄРДР від 18 лютого 2013 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про витребування доказів у Департаменту житлового комунального господарства, а саме інформації про спадкоємців ОСОБА_14, який був власником квартири АДРЕСА_1, з вказанням їх прізвища ім'я по батькові, та зареєстрованих у законному порядку місць проживання. В Крім того, позивачем заявлено клопотання про витребування доказів у Департаменту житлового комунального господарства, а саме інформації про спадкоємців ОСОБА_14, який був власником квартири АДРЕСА_1, з вказанням їх прізвища ім'я по батькові, та зареєстрованих у законному порядку місць проживання. В обґрунтування клопотання позивач вказала, що вказана інформації необхідна для встановлення особи сестри відповідача ОСОБА_14 (ОСОБА_12, Усатої) С.А. з метою заявлення з боку позивача клопотання про виклик цієї особи в якості свідка, а також для встановлення відомостей щодо прізвища та місця реєстрації відповідача ОСОБА_14 (ОСОБА_12, Усатої) С.А.. клопотання позивач вказала, що вказана інформації необхідна для встановлення особи сестри відповідача ОСОБА_14 (ОСОБА_12, Усатої) С.А. з метою заявлення з боку позивача клопотання про виклик цієї особи в якості свідка, а також для встановлення відомостей щодо прізвища та місця реєстрації відповідача ОСОБА_14 (ОСОБА_12, Усатої) С.А..

Суд, розглянувши вказане клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Згідно з вимогами ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

З урахуванням наведених норм, саме на сторону у справі (позивача або відповідач) покладено обов'язок зазначити ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи свідка, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання позивача.

Також, позивач звернулась до суду із заявою про допит в якості свідка відповідача ОСОБА_15, посилаючись на те, що він може підтвердити вказані у позові обставини.

Суд, розглянувши вказане клопотання, вислухавши пояснення позивача в його обґрунтування, вважає необхідним зазначити наступне.

Оскільки відповідно до ст. 184 ЦПК України сторона сторонам у справі може бути допитана як свідок тільки за її згодою, суд вважає, що у разі надання такої згоди з боку другого відповідача ОСОБА_15, останній буде допитаний в якості свідка у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 51, 57, 58, 59, 60, 94, 136, 137, 179, 184, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити повторне клопотання позивача про привід свідків.

Застосувати привід відносно свідків:

ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

- ОСОБА_8, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

- ОСОБА_9, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

- ОСОБА_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Привід здійснити на 06 жовтня 2016 року на 15 годину 00 хвилин, в приміщення Фрунзенського районного суду м. Харкова за адресою: місто Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 32/38, каб. 11.

Виконання ухвали про привід доручити Немишлянському відділенню Індустріального відділу ГУНП в Харківській області.

Зобов'язати орган внутрішніх справ, який здійснюватиме привід, оголосити особисто кожному зі свідків ухвалу про привід до суду.

Зобов'язати особу, яка виконує ухвалу про привід до суду, у разі неможливості здійснення приводу, через начальника органу внутрішніх справ негайно повернути її суду з письмовими поясненнями причин невиконання.

Клопотання позивача про витребування доказів від 15.09.2016 року вх. № 21657 - залишити без задоволення.

Клопотання позивача про витребування доказів від 15.09.2016 року вх. № 21658 задовольнити частково.

Витребувати у СВ Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУНП в Харківській області інформацію стосовно результатів розгляду кримінального провадження № 0000813, внесеного до ЄРДР від 18 лютого 2013 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Клопотання позивача про допит в якості свідка відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

У разі надання згоди з боку другого відповідача ОСОБА_15, допитати його в якості свідка.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Федорова О.В.