441/366/16-ц 2/441/320/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Яворської Н.І.

з участю секретаря - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1

представників - ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння після смерті ОСОБА_6 та зустрічного позову за позовом ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_1 та Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння розташоване АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер її батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_11

ОСОБА_6 у серпні 1998 р. склав заповіт на випадок своєї смерті, яким заповів все належне йому рухоме та нерухоме майно на її користь.

Посилається на те, що на день смерті її батька останньому належало будинковолодіння АДРЕСА_1 та указане майно є спадковим, проте за відсутності правовстановлюючих документів нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06.11.2007 р. позов задоволено.

17.02.2016 р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Городоцького районного суду Львівської області, яким було задоволено позов ОСОБА_1 скасовано, а справу повернуто на новий розгляд.

У травні 2016 р. із зустрічним позовом в подальшому неодноразово уточнюючим - звернулися ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, та ОСОБА_9 до ОСОБА_1 та Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на ? частку спірного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та мав би право на спадщину після смерті матері ОСОБА_11

Свій зустрічний позов мотивують тим, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_11 які є відповідно їх дідусем та бабусею. Оскільки їх батько ОСОБА_10 був сином ОСОБА_6 та ОСОБА_11 помер до смерті останніх, то вони як його неповнолітні діти на той час, мають право на частку спадщини, після смерті ОСОБА_11

Представник відповідачів ОСОБА_3 просив визнати за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку.

Оскільки, за відсутності правовстановлюючих документів, в інший спосіб оформити свої спадкові права позивачі не можуть, кожен окремо просили про задоволення позову в судовому порядку.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 первинний позов підтримали посилаючись на те, що спірне будинковолодіння неможливо віднести до спільного подружнього майна спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_11 обґрунтовуючи свої доводи тим, що будинок виключно належав ОСОБА_6, який 1939 року побудови, та був успадкований ОСОБА_6 після смерті свого батька. В зустрічному позові просили відмовити.

Представник позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, суду пояснив, що ОСОБА_10 був сином ОСОБА_6 та ОСОБА_11, отже входив до кола спадкоємців, проте помер раніше за своїх батьків, тому спадкоємцями за законом на спірне будинковолодіння є його діти які на час його смерті були неповнолітніми. Просив зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, а первинний позов ОСОБА_1 частково.

Представник відповідача Суховільської сільської ради просила первинний позов ОСОБА_1 задовольнити, а в зустрічному відмовити з тих підстав, що спірний будинок 1939 року побудови, тобто був особистою власністю ОСОБА_6

Дослідивши докази, заслухавши сторони та представників сторін, свідка суд встановив, що спір витікає з цивільних правовідносин, регулюється главою спадкове право.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1951 р. (а.с.10)

У шлюбі указані особи мали семеро дітей : ОСОБА_1 ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_11, ОСОБА_18 та ОСОБА_10, ОСОБА_19 (а.с.152)

Станом на час смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_11 їх син ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.63)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6.(а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11 (а.с.5)

За змістом заповіту від 26 серпня 1998 р. ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, присадибну земельну ділянку, а також все його рухоме та нерухоме майно на користь доньки ОСОБА_1

Згідно по господарських книг за 2001 - 2005р. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 спільно проживали та володіли спірним будинковолодінням АДРЕСА_1 ( а.с.106).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав, обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України)

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . У разі , зокрема, неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За положеннями ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається.

Судом встановлено, що спірний будинок 1960 року побудови (копія по господарської книги 2006-2010 р. (т.2 а.с.19)

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності якщо не доведено протилежне

Наведене підтверджено показами позивачки ОСОБА_1, що будинок АДРЕСА_1 на часі 2005 р. був збудований і будували його разом її батьки. (т.1 а.с.41)

За вказаного вище, записи в технічному паспорті, що будинок був побудований до 1939 р. у суду викликають сумнів, таке спростовано крім виписок з погосподарських книг, довідкою Суховільської сільської ради (т.1 а.с.6) про те, що забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_6.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка була посадовою особою на час видачі довідки про особу забудовника, в суді ствердила, що довідку видавала зі слів ОСОБА_1, тому недовіряти записам у довідці немає підстав, такі узгоджуються також з показами позивачки відображеними в протоколі судового засідання (т.1 а.с.41)

Суд при прийнятті рішення враховує пояснення позивачки ОСОБА_1, що родина ОСОБА_6 проживала у спірному будинку з 1918 р. і такі записи містяться у виписках по господарських книг (т.2 а.с. 3-8), однак, як зазначено у книгах за 1954 р. спадкодавці мали ? частину будинку, крім того записи щодо квадратних метрів у будинковій книзі (а.с.39) не відповідають записам технічного паспорту (а.с.7)

Такі неточності дають підстави суду вважати правдивим запис, що будинок 1960 р. побудови (копія погосподарської книги 2006-2010 р. т.2 а.с.19)

Також на підтвердження такого, належним та допустимим доказом суд бере до уваги довідку Суховільської сільської ради (т.1 а.с.6) про те, що забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_6, та відносить спірний будинок до спільного подружнього майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_11

Встановлено факт, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_11 та на момент відкриття спадщини з нею постійно проживали ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.27)

Таким чином в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_12 та ОСОБА_1 вважаються такими, що прийняли спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_11

Крім того, статтею 1266 ЦК України передбачено право дітей подружжя ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 - внуків померлої ОСОБА_11 на спадкування належної їхньому батькові частки в спадковому майні, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (позивачі за зустрічним позовом) на момент відкриття спадщини після смерті своєї баби були неповнолітніми, а тому в силу вимог частини 4 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитись. А також від прийняття спадщини від своєї частки на користь ОСОБА_1 відмовився ОСОБА_12

Позивачка ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на весь спірний будинок. Проте, її позов підлягає частковому задоволенню, вона має право на ? частку по заповіту після смерті батька ОСОБА_6 та по закону після смерті матері ОСОБА_11 на 1/3 частки (тобто 1/6 її та 1/6 брата ОСОБА_12 який відмовився на її користь ) в решті позов задоволенню не підлягає.

По зустрічному позову ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просили визнати за ними право власності на 1/ 2 частку спірного будинку, натомість позов підлягає частковому задоволенню, а саме: вони мають право на 1/ 6 частку, (або кожному по 1/12 частці), яка б належала їх батькові ОСОБА_10 після смерті матері ОСОБА_11

В решті зустрічного позову слід відмовити з тих мотивів, що до маси спадкового майна входить ? частина спірного будинку, яка ділиться між трьома спадкоємцями ( ОСОБА_1, ОСОБА_12, та ОСОБА_10.).

В силу ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 208,209,212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 право власності на ? частку та на 1/3 частку право власності за законом після смерті матері ОСОБА_11 на будинковолодіння АДРЕСА_1.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 жительки АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 364 (триста шістдесят чотири ) грн. 06 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_1 та Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської обл. задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1/6 частку (або по 1/12 за кожним) право власності за законом після смерті батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та мав право на 1/6 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 належну його матері ОСОБА_11.

В решті зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 судові витрати у розмірі по 183 (сто вісімдесят три ) грн. 74 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. І. Яворська