Справа № 539/3413/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Войнихівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В позові вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві помер його батько ОСОБА_2.

Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами, які належали спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу НОМЕР_1 від 15.12.2004 року та земельних ділянок площею 400 м.кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 1600 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, які також належали померлому відповідно до договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Афанасієвсько. І.В.

Спадкоємцями майна, належного ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно до укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна, вказані земельні ділянки переходять у власність до ОСОБА_1.

Коли ж з приводу оформлення спадщини на вищевказані земельні ділянки він звернувся до нотаріуса, то постановою нотаріуса від 16.06.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки він не надав нотаріусу Державних актів про право власності на земельну ділянку.

Прохав суд визнати, що йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на праві власності належать земельні ділянки площею 400 кв.м. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 1600 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцеві згідно договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Афанасієвською І.В. та знаходяться в АДРЕСА_1.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі та без участі позивача ОСОБА_1, позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Представник територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду відповідач був повідомлений судом завчасно та належним чином. На адресу суду сільським головою була направлена заява в якій він прохає суд розглянути справу без їх участі. Проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа, а саме, 16-а Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, просила суд розглянути дану справу без їх участі, при вирішенні позову покладаючись на думку суду.

Третя особа по справі ОСОБА_4 також звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявний у справі доказів.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві помер батько позивача ОСОБА_2.

Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами, які належали спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу НОМЕР_1 від 15.12.2004 року та земельних ділянок площею 400 м.кв. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 1600 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, які також належали померлому відповідно до договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Афанасієвсько. І.В.( а.с.10).

Спадкоємцями майна, належного ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 та дружина померлого - ОСОБА_4.

Відповідно до укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна, вказані земельні ділянки переходять у власність до ОСОБА_1.

02.07.2016 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, що належав померлому ОСОБА_2.

Постановою нотаріуса від 16.06.2016 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки він не надав нотаріусу Державних актів про право власності на земельну ділянку, які б підтверджували право власності на них спадкодавця (а.с.12).

Як вбачається із договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15.12.2004 року, даний договір був підставою для видачі новому власнику Державних актів на право власності на землю. Право власності виникає у покупця після одержання Державних актів на право власності на землю та її державної реєстрації(а.с.10,11).

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя Державних актів на право власності на земельні ділянки не отримав.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити своє спадкове право на вищевказані земельні ділянки в позасудовому порядку.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 400 кв.м. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 1600 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, що належали спадкодавцеві згідно договору купівлі-продажу земельних ділянок від 15 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Афанасієвською І.В. та знаходяться в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Жага Е. Г.