У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Костопільського районного суду від 26 серпня 2015 року стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на покриття майнової шкоди в розмірі 25 581 гривня 21 коп., 3 відсотки річних - 258 гривень 01 коп. судові витрати у справі в сумі 1521 гривня 00 коп., всього 27 090 гривень 22 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 500 гривень 00 коп. та судові витрати в сумі 31 гривня 00 коп.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь держави судовий збір в сумі 263 гривні 00 коп. і стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 5 гривень 40 коп.

Ухвалою Костопільського районного суду від 09 грудня 2015 року заяву ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про перегляд заочного рішення залишено без задоволення на підставі п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України.

В апеляційній скарзі на це рішення представник приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" вказує, що вказане рішення є передчасним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" є відповідальною особою за завдані збитки у силу укладеного з ОСОБА_2 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок виплати такого відшкодування врегульовано Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким визначено конкретний порядок дій необхідних для отримання страхового відшкодування.

Так, відповідно до ст.35.1 цього Закону особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання заяви-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Позивачем цих вимог не виконано, оскільки із заявою про страхове відшкодування він до страхової компанії не звернувся, у зв'язку з чим його право на отримання такого відшкодування не порушене.

Страховик відшкодовує потерпілому витрати на проведення експертизи у разі порушення ним вимог ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (якщо не направить свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна), а ці вимоги у даному випадку дотримані, що підтверджено актом огляду транспортного засобу від 11 квітня 2014 року.

Вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних не підлягали до задоволення з огляду на те, що згідно ст.36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює страхове відшкодування оціненої шкоди за наявності документів зазначених у ст.35 цього Закону не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

У страховика відсутня заява про страхове відшкодування, а тому право позивача на отримання страхового відшкодування не порушене, у зв'язку з чим до страховика не можуть бути застосовані фінансові санкції.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01 березня 2013 року: положення ст.625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Просить скасувати заочне рішення Костопільського районного суду від 26 серпня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення, яким у позові до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" відмовити повністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Євгеюк О.Є. із покликанням на положення ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказує, що обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, проте такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам.

В даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється і зафіксований правоохоронними органами, а відповідач ОСОБА_2 притягнутий до кримінальної відповідальності згідно вироку Костопільського районного суду від 13 травня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Вважає, що подана позивачем ОСОБА_1 11 квітня 2014 року заява-повідомлення про відшкодування завданої шкоди на підставі полісу із доданими копіями документів є достатньою підставою для здійснення страхового відшкодування.

Вказує на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди до ухвалення Костопільським районним судом рішення минуло більше 16 місяців, тоді як закон встановлює обов'язок для страховика щодо проведення виплати страхового відшкодування протягом 90 днів після отримання заяви, форма якої законодавством не встановлена.

Необхідність звернення позивача до незалежного оцінювача була зумовлена тим, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не надала жодної інформації щодо визначення оцінювачем вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а сам по собі акт огляду не є висновком (звітом) в розумінні положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Заявлені позовні вимоги про відшкодування понесених витрат на проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту є належним способом захисту порушеного права в розумінні ст.16 ЦК України.

Зазначає, що в даній правовій ситуації має місце правовідношення, в якому ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" зобов'язане вчинити на користь позивача певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а жодних застережень щодо неможливості застосування у спірних правовідносинах ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України судова практика не містить.

Просить апеляційну скаргу ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" відхилити, а заочне рішення Костопільського районного суду від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2014 року близько 13 год. 45 хв. ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі марки DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, по проїзній частині, а саме по другорядній дорозі вул. Б. Хмельницького,що в м. Костопіль, здійснював поворот ліворуч виїжджаючи при цьому на головну договору по вул. Рівненська. Виконуючи вказаний маневр ОСОБА_2, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не помітивши мотоцикл марки HYOSUNG GT250R, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, допустив зіткнення з останнім, внаслідок чого водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження.

Вироком Костопільського районного суду від 13 травня 2015 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 Кримінального кодексу України. Автомобіль марки DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1, був застрахований ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно полісу №АС/7097982 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з ОСОБА_2 (страхувальник) від 24 грудня 2013 року терміном дії до 23 грудня 2014 року включно.

Тобто, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" зі страховою сумою (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю/здоров'ю в розмірі 100 000 гривень 00 коп., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень 00 коп., розмір франшизи визначено в розмірі 500 гривень 00 коп.

Страховим випадком згідно полісу №АС/7097982 є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (полісом), - також відповідає положенням ст.8 Закону України "Про страхування" від 07 березня 1996 року.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про страхування" страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник (страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України - ст.3 Закону України "Про страхування").

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено порядок визначення розміру страхової виплати, яка дорівнює розміру шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу та передбачено, вартість яких саме витрат, пов'язаних із відновленням транспортного засобу включається до розміру страхової виплати.

Статтею 22 цього Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю,майну третьої особи.

Згідно висновку навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд" вартість відновлювального ремонту, заподіяного власнику транспортного засобу мотоцикла без бокового причіпу HYOSUNG GT250Кб державний номер НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 21 липня 2014 року, складає 26 081 гривня 21 коп.

При вирішенні справи судом правильно покладено відповідальність на ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" і стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування на покриття майнової шкоди в розмірі 25 581 гривня 21 коп., що обрахована за мінусом франшизи (500 гривень 00 коп.) згідно вимог ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст.9 Закону України "Про страхування" (щодо зменшення суми страхового відшкодування на визначену полісом франшизу).

Покликання представника ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в апеляційній скарзі на те, що позивач із заявою про страхове відшкодування до страхової компанії не звертався як того вимагає ст.35.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з чим його право на отримання такого відшкодування не порушене, - не заслуговують на увагу та спростовується наявною в матеріалах справи заявою-повідомленням ОСОБА_1 від 11 квітня 2014 року (одержано 11 квітня 2014 року Рівненською дирекцією ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" і зареєстровано в журналі реєстрації за №106/2 ), в якій ОСОБА_1 зазначив інформацію щодо дорожньо-транспортної пригоди, а також додав відповідну заяву про страхове відшкодування і просив "оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідлк ДТП" (а.с.8).

Вимоги ст.35.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем дотримано, оскільки подано заяву- повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якій містилося клопотання про відшкодування страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних із ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того,що зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а тому таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема, сплата трьох процентів річних від простроченої суми.

Судом правильно покладено відповідальність на страховика щодо понесених позивачем як потерпілим витрат на проведення оцінки пошкодженого майна, оскільки із матеріалів справи вбачається, що страховиком не дотримано вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Саме страховик зобов'язаний направити спеціаліста з проведення оцінки до місцезнаходження пошкодженого майна.

Якщо у визначений законом строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілій особі витрати на проведення експертизи.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що 11 квітня 2014 року було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу працівниками ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", а тому підстав для застосування п.34.3 ст.34 вказаного Закону про відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження) у суду першої інстанції не було, - не заслуговує на увагу з таких підстав.

Вказаний акт не був наданий відповідачем суду першої інстанції, а долучена до заяви про перегляд заочного рішення ксерокопія цього акта не містить жодних відомостей про направлення страховиком спеціаліста з проведення оцінки пошкодженого майна, не містить підписів осіб, які приймали участь у складанні акта, а тому не може слугувати доказом дотримання страховиком вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Помилкове зазначення в рішенні суду витрат на проведення оцінки пошкодженого майна як судових витрат не вплинуло на правильність вирішення судом цих вимог на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 314, 315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відхилити.

Заочне рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Шимків С.С.