19.12.2016 Єдиний унікальний № 371/68/16-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Єдиний унікальний № 371/68 /16-ц

Провадження № 2/371/113/16

13 грудня 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудика Ю.В.

при секретарі Семерей Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Миронівська міська рада Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з таким позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебував з нею у зареєстрованому шлюбі з 4 серпня 2007 року, який розірваний рішенням Миронівського районного суду від 12 березня 2013 року.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 1 грудня 2006 року він є власником житлового будинку по вул.. Кондратовича, 15, м. Миронівка Київської обл. У зазначеному будинку була зареєстрована та проживала відповідач ОСОБА_3 та їх спільна дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки життя з відповідачем не склалося, вона у вересні 2009 року, забравши свої речі переїхала на постійне місце проживання до своєї матері в АДРЕСА_1. З того часу вона в будинку не проживає, її особисті речі в будинку відсутні, у звязку з чим позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги та просять задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрували 4 серпня 2007 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4 29 вересня 2007 року.

Ще до реєстрації шлюбу з липня 2005 року почали проживати однією сімєю, мали спільний бюджет, побут та вели спільне господарство. Оскільки вони не мали власного житла у грудні 2006 року придбали у власність житловий будинок у м. Миронівка Київської обл.. вул.. Кондратовича, 15. Договір купівлі продажу будинку був оформлений на позивача. Після придбання будинку вони за спільні кошти облаштували газове опалення, систему водопостачання та водовідведення, провели поточний ремонт та придбали меблі та речі домашнього вжитку.

В подальшому шлюбні стосунки у них не склалися. Періодично вони припиняли шлюбні стосунки, проте маючи намір зберегти сімю з дитиною поверталася до будинку. У звязку з неправомірною поведінкою позивача у вересні 2009 року, вона з дитиною переїхала тимчасово до своєї матері в с. Центральне Миронівського р-ну Київської обл.. АДРЕСА_2.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 12 березня 2013 року шлюб між нею та ОСОБА_1 був розірваний.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 чинив перешкоди у користуванні будинком, не допускав її до будинку та перешкоджав забрати свої особисті речі, бажання провести розподіл спільного майна подружжя, що залишилося в будинку він не має.

Іншого житла для свого та дочки проживання вона не має, а відтак просить в задоволення позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши надані позивачем письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог та письмові докази надані відповідачем на їх заперечення прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Правова регламентація житлових правовідносин здійснюється Конституцією України; Житловим кодексом УРСР, Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та іншими нормативно-правовими актами України з житлових питань.

Розяснення окремих питань, що можуть виникати під час розгляду цієї категорії справ містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2; Листі Верховного Суду України від 26 травня 2001 року про викладення правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, який рішенням Миронівського районного суду Київської області від 12 березня 2013 року розірваний. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підстав договору купівлі продажу житлового будинку від 1 грудня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок з відповідними надвірними спорудами, що розташований в м. Миронівка Київської обл.. вул.. Кондратовича, 15.

Зазначений будинок зареєстрований в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації та його власником є ОСОБА_1

Відповідно до довідки №02-50/3429 від 30 вересня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Миронівської міської ради Київської області ОСОБА_1 у будинку по вул.. Кондратовича, 15 м. Миронівка Київської обл.. зареєстровані ОСОБА_2, 1970 р. н., ОСОБА_4, 2009 р. н., ОСОБА_10, 04.08.2014 р. н.

Згідно актів від 23 березня 2015 року, 24 квітня 2015 року, 03 червня 2015 року, 08 липня 2015 року, 05 серпня 2015 року, 07 вересня 2015 року) , складених депутатом Миронівської міської ради ОСОБА_11, за участю свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 в будинку № 15, який знаходиться в м. Миронівка Київської обл., вул.. Кондратовича, власником якого є ОСОБА_1 зареєстрована ОСОБА_2, 12. 07. 1970 р. н.

На час обстеження було встановлено, що ОСОБА_2.В. за даною адресою не проживає, особистих її речей в будинку не встановлено.

Зазначені обставини у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили, що до придбання вказаного будинку № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл.. ОСОБА_1 у грудні 2006 року, ОСОБА_2 в будинку не проживала та на час складання актів обстеження вона та її особисті речі в будинку відсутні.

Таким показам суд вірить, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до інформації, яка міститься у довідці Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області №02/33-1405 від 24 грудня 2015 року ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. з 2009 року без реєстрації по даний час.

Зазначені докази в сукупності переконливо свідчать про те , що ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку з переїздом на інше постійне місце проживання та підлягає визнанню такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що будинок по вул.. Кондратовича, 15, м. Миронівка Київської обл.. є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 61 ч.2 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі за ЄУН 371/220/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

Отже обставини, щодо спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл.. є беззаперечними та в даному судовому провадженні не доводяться.

Суд не приймає до уваги і ті обставини, що рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 53 від 19 лютого 2016 року ОСОБА_1 попереджався про наслідки вчинення перешкод ОСОБА_2 та їх малолітній дочці ОСОБА_4, на яке посилається відповідач ОСОБА_2, оскільки таке рішення виконавчий комітет прийняв за зверненням відповідача після відкриття провадження у справі.

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо перешкоджання позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 та їх малолітній дочці ОСОБА_12 у користування житловим будинком № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл.. відповідачем не надано та у судовому засіданні такі докази не досліджувалися.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Закон № 1282- IV є спеціальним актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 даного закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Оскільки суд прийшов до висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл.. то підлягає задоволенню і вимога позивача про зобовязання відповідачка знятися з реєстрації у вказаному будинку.

Відповідно до ст. 5 п. 9 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, звільняється від сплати судових витрат такі витрати необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 131, 209, 212, 213, 214, 215 , 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 15,16,317,319 ЦК України, ст. ст. 72,107,163 ЖК України , Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим будинком № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл.. у звязку з переїздом на інше постійне місце проживання.

Зобов»язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 знятися з реєстрації за адресою: будинок № 15 по вул.. Кондратовича м. Миронівка Київської обл..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області на протязі десяти днів з часу проголошення через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя Підпис Ю. В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Рудик