АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що 19.12.2012 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_8 міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Останнім місцем проживання та реєстрації спадкодавця ОСОБА_7 була квартира №38 в будинку №3 «П» на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську.

Зазначає, що є рідною сестрою померлого ОСОБА_7

Останнім часом, до дня смерті брата, ОСОБА_7, підтримували не досить тісні стосунки, через похилий вік, погане самопочуття та проживання в різних містах. Крім того, ОСОБА_7 все своє життя був дуже замкнутою та відособленою людиною, тому лише іноді дзвонили один одному вітаючи із святами та цікавились, як в кого справи. Останній раз розмовляла з братом в серпні 2012 року.

Лише 08.09.2013 року дізналась про смерть брата від ОСОБА_4 Іванівни-співмешканки померлого ОСОБА_7, яка зателефонувала та повідомила про смерть.

ОСОБА_9 та ОСОБА_2 достовірно знали, що у померлого є рідні брат та сестра та мали можливість своєчасно повідомити про смерть брата.

Необізнаність про смерть брата ОСОБА_7 стала об*активною, непереборною та істотною перепоною для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк.

17.09.2013 року звернулась з заявою до державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, але було відмовлено у звязку з відсутністю факту своєчасного прийняття спадщини та було розяснено про право на звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного просить визначити додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого 19.12.2012 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 ДДНК, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк-два місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі.

З даним рішенням не погодилася ОСОБА_2 і звернулась до суду з апеляційною скаргою у якій ставить питання про скасування рішення суду, та ухвалення нового, про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, заявлених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 19.12.2012 року помер ОСОБА_7, про що Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_8 міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №8459 /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_7, померлого 19.12.2012 року відкрито спадкову страву 25.12.2012 року за №1142/2012.

Відповідно до копії спадкової справи, наданої Другою ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою /а.с. 49-124/ 25.12.2012 року до Другої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 /а.с.50/.

14 травня 2013 року до Другої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_2 /а.с.56/.

20.06.2013 року ОСОБА_2 звернулась до Другої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та 20.06.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_11 було відмовлено у видачі свідоцтва.

17 вересня 2013 року до Другої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_5 /а.с.72 зв./ в якій зазначив, що 11.09.2013 року йому стало відомо, що 19.12.2012 року помер рідний брат ОСОБА_7

17.09.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_10 було відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини /а.с.73/.

Також 17.09.2013 року до Другої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ОСОБА_3 /а.с.75/ в якій зазначила, що 08.09.2013 року їй стало відомо, що 19.12.2012 року помер рідний брат ОСОБА_7

17.09.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_10 було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини /а.с.74/.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.02.2014 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які між собою є рідними сестрою та братом.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено та рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.02.2014 року залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_12 відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року.

З 26.08.2009 року по травень 2013 року позивачка ОСОБА_3 тяжко хворіла-онкологічне захворювання, що підтверджується медичними документами/ а.с.140-166/ у звязку з чим проходила курс лікування та перенесла операцію.

Про смерть брата ОСОБА_7 позивачка дізналась лише 08.09.2013 року від ОСОБА_4, яка їй зателефонувала та повідомила про спір, який має місце між нею та ОСОБА_2 щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_7

Дану обставину в судовому засіданні визнала та підтвердила і відповідачка ОСОБА_4, яка повідомила, що спочатку сподівалась, що ОСОБА_2 повідомить усіх родичів про смерть ОСОБА_7 Коли зясувалось, що вона цього не зробила, будь-яких дій щодо повідомлення родичів, не приймала, оскільки також мала корисливі мотиви.

Даний факт також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_13, яка була присутня в квартирі ОСОБА_3 в той час, коли зателефонувала їй ОСОБА_4 і повідомила про смерть брата.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 повідомила, що особисто ОСОБА_3 по смерть ОСОБА_7 не повідомляла. В своїх поясненнях посилалась на те, що телефонувала ОСОБА_3 її племінниця ОСОБА_14 та повідомляла про смерть ОСОБА_7

ОСОБА_14 допитувалась в судовому засіданні в якості свідка. Суду повідомила, що особисто після 20-го січня 2013 року зателефонувала спочатку ОСОБА_5 з домашнього телефона : 9-47-95, а потім зателефонувала ОСОБА_3 з робочого телефона: 6-15-35 та повідомила про смерть ОСОБА_7

Але пояснення свідка ОСОБА_14 спростовуються деталізацією телефонних дзвінків, здійснених на телефонний номер (0569) 23-25-12 за період з грудня 2012 року по червень 2013 року, який належить ОСОБА_3 та деталізацією телефонних дзвінків, здійснених на телефонний номер (05692) 6-02-36 за період з грудня 2012 року по червень 2013 року, який належить ОСОБА_5, наданими ПАТ «Укртелеком» 07.12.2015 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до обґрунтованого висновку, що причина пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого 19.12.2012 року, зазначена ОСОБА_3, є поважною у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Обставинам щодо неповажності пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, викладеним у апеляційній скарзі - районний суд дав належну оцінку в обґрунтовано викладеній мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд позбавлений можливості надавати переоцінку доказам, які судом першої інстанції досліджені без порушення встановленого порядку їх дослідження.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що апелянтом ОСОБА_2 не наведено обставин, що свідчили б про порушення її прав, як спадкоємця після ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_2 на момент подачі апеляційної скарги є неналежним відповідачем по справі за позовом ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого 19.12.2012 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_6 дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, померлого 19.12.2012 року було задоволено.

Однак, рішенням колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_5,ОСОБА_3 була задоволена, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.07.2015 року, скасовано та в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено - рішення набрало законної чинності з моменту проголошення, на поточну дату не скасоване, та є чинним, а тому посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, щодо порушення її прав, як спадкоємця, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: