Справа № 752/3204/16-ц
Провадження № 2/752/2764/16
У Х В А Л А

Іменем України

24.06.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

за участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Автобусного парку № 1 КП «Київпастранс», ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів в порядку регресу витрат, понесених в зв»язку зі сплатою страхового відшкодування, в сумі 12478 гривень.

В ході розгляду справи судом була проведена заміна відповідача Автобусного парку № 1 КП «Київпастранс» на належного - КП «Київпастранс».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.10.2013 р. о 08 год. 40 хв, ОСОБА_1, керуючи автобусом марки «ЛАЗ» д.н. НОМЕР_1, в м.Києві по Кільцевій дорозі, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Фольцваген» д.н. НОМЕР_2

Відповідно до постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 24.10.2013 р. ОСОБА_1 визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в зв»язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Фольцваген» д.н. НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «УОСК», в розмірі 11790 гривень.

Крім того, МТСБУ були понесені витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 688 гривень.

Позивач, посилаючись на норми ст.ст.38, 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв»язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Представник КП «Київпастранс» заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що вимоги позивача не доведені належними у справі доказами в частині підтвердження розміру завданих матеріальних збитків власнику пошкодженого транспортного засобу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження в частині позовних вимог до КП «Київпастранс» закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі у справі за № 6-2307цс15 і в силу положень ст.360-7 ЦПК України повинна враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів - КП «Київпастранс» та ОСОБА_1 про солідарне відшкодування в порядку регресу витрат, понесених в зв»язку зі сплатою страхового відшкодування.

Як встановлено в ході судового розгляду на час настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.10.2013 р. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс» і виконував свої трудові обов»язки, а тому в силу положень ст.1172 ЦК України саме підприємство несе відповідальність за завдані збитки працівником при виконанні ним своїх трудових обов»язків.

Правовідносини, що виникли між МТСБУ та КП «Київпастранс» про відшкодування в порядку регресу збитків, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, виникають із господарської діяльності КП «Київпастранс», як власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

В силу ст.12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до КП «Київпастранс», оскільки зазначені вимоги повинні розглядатись в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 206 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Київпастранс» - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя