Провадження 2/127/53/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кріпак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про встановлення факту, визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язанням укласти договір найму, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 мотивувала позов тим, що з 1996 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 і вони разом проживали в кімнатах № АДРЕСА_1. В 2002 році через сімейні обставини вони розірвали шлюб, однак, фактично продовжували проживати та вести спільне господарство, тому 21.11.2013 року вони знову офіційно зареєстрували шлюб.

На кімнату №723 відкритий особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

У кімнаті № АДРЕСА_1 позивач не зареєстрована, але фактично проживала з чоловіком і проживає на даний час, належно утримує дане житло, сплачує комунальні платежі.

Просила встановити факт проживання її з ОСОБА_3 однією сім'єю з 2002 року по 02.09.2014 рік, визнати її членом сім'ї померлого квартиронаймача, визнати за нею право користування житловим приміщенням - кімнатою №723 площею 12,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради надати дозвіл житлово-експлуатаційній організації укласти із нею договір найму вказаного житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, просила її задоволити. Пояснила, що з 1996 року по день смерті ОСОБА_3 вони жили однією сім`єю, вели спільно господарство, вона доглядала його під час важкої хвороби, хоча в період з 2002 по 21.11.2013 рік шлюб був розірваний. Їй належить на праві власності кімната № 721, а чоловік був наймачем кімнати № 723, проте ці кімнати об`єднані, а разом з коридором, кухнею, душовою, туалетом, умивальником становлять окрему квартиру. Додала, що у ОСОБА_3 дітей немає, спадщина після його смерті не відкрилась, незважаючи на те, що він склав на неї заповіт, інших осіб, які претендують на це житло, також немає.

В судовому засіданні представник виконкому Вінницької міської ради Кріпак О.М. при вирішенні справи покладалась на думку суду, разом з тим пояснила, що будинок АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності, спору по приміщенню і інших осіб, які претендують на проживання в кімнаті № 723 немає, а оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2002 року, підстав для відмови у визнанні за нею права користування кімнатою також немає. Просила врахувати, що кімнати розташовані поруч і об`єднані в одну квартиру, тому іншій особі, крім ОСОБА_1, дана кімната наданню в користування не підлягає.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що з 1990 року знайомі із ОСОБА_1, як з сусідкою. Вони з ОСОБА_3 проживали однією сім'єю у кімнатах №№ 721, 723, що складають окремий житловий блок - квартиру із кухнею, коридором, санвузлом. Вони вели спільне господарство, мали спільні зобов'язання і витрати, між ними існували близькі стосунки, притаманні чоловіку і жінці. Їх спільне проживання тривало до дня смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вислухавши пояснення заявника, представника виконкому Вінницької міської ради, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, про що 08.09.2014 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований в кімнаті № 723 будинку АДРЕСА_1. Також він був наймачем даної кімнати.

Особовий рахунок на кімнату № 723, площею 12,3 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, був відкритий на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 11), заборгованості по оплаті комунальних послуг немає (а.с. 12).

Із повідомлення КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2016 року №163 вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи № 3572 на будинок АДРЕСА_1, наявне рішення виконкому Вінницької міської ради № 1366 від 09.09.2002 року про затвердження акту прийому-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці даного гуртожитку.

Відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.02.2007 року №273 гуртожиток по АДРЕСА_1 визнаний житловим будинком для малосімейних.

В сусідній кімнаті № 721 зареєстрована ОСОБА_1, дана кімната належить їй на праві власності, що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ» від 12.01.2016 року (а.с. 29).

Згідно облікових даних КП «ВМБТІ» кімната № 723 в будинку для малосімейних АДРЕСА_1 станом на 05.02.2016 року не приватизована.

Із наданого КП «ВМБТІ» плану вбачається, що кімнати № 721 площею 21,3 кв.м. та № 723 площею 12,3 кв.м., кухня площею 5,9 кв.м., душова площею 1,1 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., умивальник площею 0,7 кв.м, коридор площею 4,8 кв.м., балкон площею 0,4 кв.м. складають окрему житлову квартиру, загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 проживав із ОСОБА_1 однією сім`єю до дня смерті.

Так, відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 (а.с. 6-7), на сторінках 9-11 «сімейний стан» зроблені відмітки про те, що 23.05.1996 року в Мізяківській хутірській сільській раді Вінницького району був зареєстрований шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; 28.10.2002 року у Вінницькому міському відділі актів громадянського стану Управління юстиції Вінницької області було зареєстровано припинення шлюбу із ОСОБА_3, а/з №1431.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був знову зареєстрований 21.11.2013 року, актовий запис 3209, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2002 року по день смерті ОСОБА_3 підтвердили також свідки-сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6, крім того, обставиною, що підтверджує родинні стосунки, є складанням ОСОБА_3 заповіту на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 13). Крім того, відповідно до акту № 240615/2303 від 24.06.2015 року, посвідченого майстром МКП «ЖЕК №15» (а.с. 10), на момент смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_1 проживала в кімнаті № 723 в будинку АДРЕСА_1, але не була зареєстрована за цією адресою.

Слід зазначити, що інших спадкоємців майна після смерті ОСОБА_3 немає і спадкова справа після його смерті не заводилась.

Згідно ст.ст. 3, 4, 7 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положення Сімейного кодексу України набрали чинності з 01.01.2004 року, одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України.

Аналізуючи надані докази суд прийшов до висновку, що з 01.01.2004 року до 21.11.2013 року (по день офіційної реєстрації шлюбу) ОСОБА_1, та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільні зобов'язання і витрати, між ними існували близькі стосунки, що притаманні чоловіку і жінці, тому відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України даний факт підлягає встановленню.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача.

Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України).

Враховуючи тривалість спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і те, що кімнати № 721 та № 723 ізольовані, проте за планом складають одну квартиру, яка є єдиним житлом для ОСОБА_1, був дотриманий порядок при її вселенні - за згодою квартиронаймача ОСОБА_3, іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням не було, суд прийшов до переконання про те, що ОСОБА_1 набула права користування кімнатою № 723 як член сім'ї наймача - ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України.

При ухваленні рішення суд враховує роз`яснення, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмові формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 01.11.1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак, відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Враховуючи наведені обставин суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням - кімнатою № 723, площею 12,3 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради надати дозвіл житлово-експлуатаційній організації укласти договір найму кімнати № 723 в будинку АДРЕСА_1 з позивачкою.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 8 Сімейного кодексу України, ст.ст. 61, 63 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, 1955 р.н. і ОСОБА_3, 1957 р.н., що помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 21.11.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням, площею 12,3 кв.м. - кімнатою № 723 в будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради надати дозвіл житлово-експлуатаційній організації укласти договір найму кімнати АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: