УХВАЛА

іменем україни

12 вересня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд винести рішення, згідно якого стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану майну позивача у розмірі 5 977,75 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач стверджує, що 09.12.2015 року відповідачем було умисно пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності.

Проте, будь-яких документів на підтвердження факту належності позивачу даного транспортного засобу, які б давали йому право на звернення до суду з таким позовом, останнім не надано.

Позивач зазначає, що належним підтвердженням завдання матеріальної шкоди його майну відповідачем є висновок по матеріалам вх. № Б-19 від 10.02.2016 року, актом огляду пошкоджень автомобіля здійснений в рамках перевірки по справі ЄО № 2544 від 11.12.2015 року та рахунком-фактурою № С-00080370 від 10.12.2015 року на ремонт автомобіля.

Проте, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, а саме висновку по матеріалам Вх № Б-129 від 10.02.2016 року від 04.03.2016 року, розгляд питання, яке порушене в заяві позивача від 10.02.2016 року, вже була предметом перевірки та по ній прийнято рішення, однак, позивачем не надано суду вказані документи, враховуючи, що саме вони є першоджерелом при встановленні обставин справи та розмірів пошкоджень отриманих транспортним засобом. Окрім того, позивачем не надано суду акту огляду пошкоджень його транспортного засобу. Враховуючи, що позивач вважає даний документ належним доказом завдання матеріальної шкоди відповідачем майну позивача, останньому необхідно надати суду або його оригінал або належним чином завірену копію.

Суд звертає увагу позивача на те, що в разі заявлення ним клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка, воно повинно бути оформлено належним чином відповідно до вимог ст.. 136 ЦПК України.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк