Справа № 473/1927/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"29" червня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А., участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника Вознесенської місцевої прокуратури - ОСОБА_3,

третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітніх дітей, -

встановив:

10.06.2016 року Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнення аліментів на їх утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2016 року померла мати вищевказаних малолітніх дітей, в звязку з чим останні тимчасово влаштовані в сімю бабусі ОСОБА_4, де перебувають по теперішній час. Їх батько проживає окремо та не виконує своїх батьківських обовязків, а саме: не піклується про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує їх матеріально.

Посилаючись на вищевикладені обставини та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав відповідача зробить можливим надання малолітнім дітям відповідного соціально-правового статусу та влаштування їх в сімейні сфери виховання, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Разом з тим, просила вирішити питання щодо передачі дітей органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації з метою вирішення питання щодо їх подальшого влаштування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи без самостійних вимог, висновок прокурора з приводу позову, який вбачав підстави для його задоволення, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Так, як встановлено в судовому засіданні відповідач є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (протилежного в судовому засіданні не встановлено).

Мати вищевказаних дітей померла 10.05.2016 року.

Разом з тим, як вбачається з пояснень осіб, що беруть участь в справі, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей, а саме не підтримує жодних зв'язків з малолітніми, в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від їх матеріального утримання.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують поважність причин невиконання відповідачем батьківських обов'язків в минулому та докази, що свідчать про його бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому.

Навпаки, на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Вознесенської райдержадміністрації останній надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи вік та рівень розвитку малолітніх дітей суд не вважав за доцільне заслуховувати їх думку з приводу позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї.

Аналогічно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, за встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської райдержадмінстрації Миколаївської області від 07.06.2016 року, суд вважає можливим позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей, оскільки це буде відповідати інтересам останніх.

Відповідно до вимог ч.ч. 4-5 ст. 167 СК України в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Оскільки, жодний з названих осіб не виявив такого бажання на час розгляду обумовленої справи, суд передає малолітніх дітей органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації з метою їх подальшого влаштування.

Разом з тим, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Положення ч. 2 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Тому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Ст.ст. 181 та 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні платника інших осіб, тощо (ст. 182 СК України).

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, а також відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що б вказували на неможливість відповідача матеріально утримувати дітей або могли вплинути на розмір аліментів в сторону їх зменшення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 102 грн. 40 коп. (551 грн. 20 коп. (вимоги немайнового характеру) + 551 грн. 20 коп. (вимоги майнового характеру)).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, передати органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб під опікою та піклуванням яких будуть знаходиться діти, на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно кошти (аліменти) в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2016 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Л. Лузан