Справа № 369/1611/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/3309/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала наступним:

25 червня 2015 року в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Volvo (Вольво), державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем позивача марки Volkswagen (Фольксваген), держаний номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Між ПрАТ «СК «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5588899 від 25 травня 2015 року. У зв'язку з цим вона звернулася до ПрАТ «СК «УКРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхового відшкодування не отримала.

Оскільки в результаті ДТП позивачу було та заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка не була відшкодована,вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 26 275 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на послуги нотаріуса 211 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та витрати на оплату судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2016 року позовні вимоги були задоволені частково, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 26275,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також були стягнуті витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 551,21 грн. В задоволенні решти вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Обґрунтував скаргу тим, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з нього спричинену ДТП шкоду, оскільки не врахував, що у відповідача був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт виходив з того, що оскільки він застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу, спричинену внаслідок ДТП шкоду має відшкодовувати страхова компанія. За таких умов правові підстави для її стягнення з нього відсутні. З наведеною позицією колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Передбачене законом право потерпілого на відшкодування шкоди саме її заподіювачем є абсолютним. За таких умов суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року за результатами розгляду справи № 6-2808цс15.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_4