Єдиний унікальний номер 219/3215/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1711/2016
Єдиний унікальний номер 219/3215/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/1711/2016
Головуючий в 1 інстанції Тверський С.М. Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Біляєвої О.М.,

суддів Будулуци М.С., Гапонова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ротар Я. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» про стягнення стипендії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року справу передано до Київського районного суду міста Харкова за підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скасувати ухвалу та постановити ухвалу про заміну первісного відповідача ОСОБА_2 інститут іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» належним - Державний вищий навчальний заклад «Донбаський державний педагогічний університет», передати справу за підсудністю або направити справу для розгляду до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

В обґрунтування скарги зазначає, що при постановленні ухвали суд не врахував положення ч. 7 ст. 110 ЦПК України, згідно з якими позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням. ОСОБА_2 інститут іноземних мов, який є відокремленим підрозділом Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» і до якого предявлений позов, розташований у м. Бахмуті. Суд дійшов помилкового висновку, що позов має розглядати суд за місцезнаходженням Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С.Сковороди, до якого не був предявлений позов. Крім того, суд не розглянув подане нею клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» як співвідповідача.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відхилити апеляційну скаргу, ухвалу залишити без змін.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Передаючи справу на розгляд Київському районному суду міста Харкова, суд виходив з того, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону «Про судоустрій та статус суддів»).

За загальним правилом позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч. 2 ст. 109 ЦПК України).

Альтернативна підсудність передбачена для позовів, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням (ч.7 ст. 110 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не повязаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 предявила позов в Артемівський міськрайонний суд до ОСОБА_2 інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» про стягнення невиплаченої стипендії. Тобто, спір випливає саме з діяльності відповідача.

Установлено, що ОСОБА_2 інститут іноземних мов, розташований у м. Бахмуті Донецької області, є відокремленим підрозділом Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет», може від свого імені набувати прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді; самостійно приймає рішення в межах наданих йому прав і повноважень (пп. 1.8, 1.10 Положення про вищий навчальний заклад (ас. 100-119, 143).

Відповідно до вимог статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Отже, на позов поширюються правила альтернативної підсудності, і він пред'являється за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи, оскільки пов'язаний з його діяльністю.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі за № 6-1334.

Ураховуючи, що відповідач, до якого предявлені вимоги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Артемівського міськрайонного суду Донецької області, суд дійшов помилкового висновку про прийняття заяви з порушенням правил підсудності та передачу справи на розгляд іншому суду на підставі ст. 116 ЦПК України.

Крім того, передаючи справу на розгляд іншому суду, суд виходив із заяви представника відповідача ОСОБА_4, що позов предявлено до неналежного відповідача.

Проте поза увагою суду залишилось, що саме позивач, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якого порушується цивільна справа в суді і розпочинається цивільний процес, визначає відповідача, тобто особу, котра на заяву позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорення його права і охоронюваних законом інтересу.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 позовні вимоги до Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, за місцезнаходженням якого передано справу Київському районному суду м. Харкова для розгляду, не предявляла; цей навчальний заклад не є стороною у справі.

За таких обставин у суду не було законних підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4 про передачу справи за підсудністю.

Суд, який розглядає справу, за клопотанням позивача в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

ОСОБА_1 подавала клопотання про залучення до участі у справі Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» як співвідповідача (ас. 94-97). Проте суд на порушення вимог ст. 168 ЦПК України не розглянув заявлене клопотання.

Ураховуючи, що вирішення даного клопотання не є компетенцією апеляційного суду, прохання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача або залучення іншої особи як співвідповідача, викладене в апеляційній скарзі, не підлягає задоволенню.

За таких обставин апеляційний суд, установивши, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційну скаргу задовольняє частково, скасовує ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді