АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1889/16 Справа № 204/2373/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів -Деркач Н.М., Глущенко Н.Г.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, та просив стягнути солідарно із Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України на його користь матеріальну шкоду в розмірі 70000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказав на те, що 23 серпня 2002 року Красногвардійський районний суд розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди ухвалив накладення арешту на нежитловий цегляний будинок по АДРЕСА_1 зареєстрованого на ОСОБА_2

Згідно із актом опису й арешту майна серії АА №052989 на нежилу споруду за адресою: АДРЕСА_1, якою володів позивач було накладе арешт. Актом опису й арешту майна серії АА №052995 у ОСОБА_2 було вилучено значну кількість компютерної техніки, а також меблі.

Згідно акту передачі майна від 20.02.2003 року державним виконавцем Георгієвою Л.П. ВДВС Красногвардійського РУЮ було передано ОСОБА_4 наступне майно: блок безперебійного живлення APC Back UOS AVR 500 - 2 шт. BB211011580 та BB, комп'ютер advantis XP (ADV XP3 256 інтегрований 256 MB DDR HC-266|40 GB EIDE №70538983, комп'ютер Udma 100/1/Sony 52xCD-ROM EIDE/Стандартна гар./Celeron 1,7 GHs 128k с клавіатурою та пристроєм «миша» № K70538988, монітори Samsung SyncMaster 757 DFX/17/ - 2 шт. № AQ17HJGT807009 та № AQ17HJGT807081, ксерокс «Canon» 860 PC-860 NUDA 59841 - 1 шт., принтер HP LaserJet series - 1 шт., модем зовнішній ZyXEL omni 56K external №S2Z0315106 Тонер-картридж HP Cartrige for LJ 1000 w/1200/1220.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року арешт з будівлі було знято. Вказана ухвала вступила в законну силу 17 листопада 2008 року. 09 грудня 2008 року копія ухвали була надана до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції і 18 грудня 2008 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Тичинським Д.Є. було винесено постанову про звільнення майна з-під арешту. 26 грудня 2008 року позивач звернувся до Красногвардійського ВДВС із вимогою повернути майно згідно акту опису й арешту майна від 19.11.2002 року, а 22 січня 2009 року позивач подав заяву в якій просив зняти обмеження у користуванні нежилою спорудою за адресою: АДРЕСА_1, не отримавши відповідей на заяви, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності державної виконавчої служби неправомірною. Згідно акту передачі майна від 05.11.2009 року державним виконавцем було передано ОСОБА_4 наступне майно: миші сірого кольору - 2 шт., колонки сірого кольору - 2 шт., монітор самсунг синк мастер сірого кольору - 1 шт., ксерокс Canon F129100 RXA28800 - 1 шт., принтер EPSON KQ0001891 сірого кольору - 1 шт., клавіатура BTC - 1 шт. Згідно з актами про передачу майна від 20.02.2003 року та 05.11.2009 року позивачу було повернуто не все майно.

Крім того, виявилось, що позовне провадження по виконанню ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська про накладення арешту на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знищено.

01 грудня 2009 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановив: скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району управління юстиції м. Дніпропетровська від 18.12.2008 року про закінчення виконавчого провадження із виконання ухвали б/н від 07.08.2008 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про зняття арешту, визнано бездіяльність ВДВС Красногвардійського РУЮ м. Дніпропетровська щодо неповернення майна ОСОБА_2 по акту опису та арешту майна серія АА №052995 від 19.10.2002 року неправомірною, визнано дії ВДВС щодо знищення 25.12.2007 року виконавчого провадження № 6062/02/33 з примусового виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2002 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2, ОСОБА_4 з метою забезпечення позову неправомірними, та зобов'язано ВДВС повернути майно ОСОБА_2 згідно акту опису та арешту майна серія АА № 052995 від 19.11.2002 року (з урахуванням акту передачі манна від 05.11.2009 року).

Проте, постанова суду виконана не була, майно повернуто не було та матеріальна шкода відшкодована не була. Внаслідок протиправної бездіяльності Красногвардійського ВДВС щодо не повернення майна згідно із постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2009 року позивач поніс матеріальні збитки.

Позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС в розмірі 62120 грн. 40 коп. та судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 700 грн.; комісії банку за сплату судового збору у розмірі 7 грн.; витрати на оплату за висновок судової товарознавчої експертизи № 3297-14 у розмірі 1180,8 грн., а всього 64007,8 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ в розмірі 62120,4 грн. та судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 621,2 грн.; комісії банку за сплату судового збору у розмірі 7 грн.; витрати на оплату за висновок судової товарознавчої експертизи № 3297-14 у розмірі 1105,92 грн., а всього 63854,52 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області ставить питання про скасування рішення як постановленого із порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - було накладено арешт на нежитловий будинок по АДРЕСА_1, зареєстрованого за позивачем.

Згідно із актом опису й арешту майна серії АА № 052989 від 19.11.2002 року на нежитлову споруду за адресою АДРЕСА_1 майно яке знаходилось в цій будівлі було вилучено згідно із актом опису й арешту майна серії АА № 052995 від 19.11.2002 року.

Згідно акту передачі майна від 20.02.2003 року державним виконавцем Георгієвою Л.П. ДВС Красногвардійського управління юстиції було передано ОСОБА_4 майно визначене в даному акті.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року арешт з будівлі було знято. Вказана ухвала вступила в законну силу 17 листопада 2008 року.

09 грудня 2008 року копія ухвали була надана до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

18 грудня 2008 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Тичинським Д.Є. було винесено постанову про звільнення майна з-під арешту.

26 грудня 2008 року позивач звернувся до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з вимогою повернути майно згідно з актом опису й арешту майна від 19.11.2002 року.

22 січня 2009 року позивач подав заяву, в якій просив зняти обмеження у користуванні нежилою спорудою за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту передачі майна від 05.11.2009 року державним виконавцем Георгієвою Л.П. Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ було передано ОСОБА_4 майно визначене в акті.

Згідно з актами про передачу майна від 20.02.2003 року та 05.11.2009 року позивачу було повернуто не все майно.

В 2009 році ОСОБА_2 звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01 грудня 2009 року постановлено скасувати постанову ВДВС Красногвардійського РУЮ м. Дніпропетровська від 18 грудня 2008 року про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали б/н від 07 серпня 2008 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, визнано неправомірною бездіяльність Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо неповернення майна позивачу по акту опису й арешту майна серії АА № 052995 від 19.11.2002 року, тощо.

Ці обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року по справі № 419/4920/12 (а.с.72-75), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2013 року (а.с.69-71), а тому доказуванню вищевказані обставини не підлягають у відповідності з ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Отже, вилучений за актом опису й арешту майна серії АА №052995 у ОСОБА_2 перелік майна, не співпадає із переліком майна у актах передачі майна від 20.02.2003 року та від 05.11.2009 року яке було повернено ОСОБА_4

А тому суд обгрунтовано встановив, що позивачу було повернуто не все майно, яке було в нього вилучено згідно з актом опису й арешту майна серії АА №052995, а саме, не було повернуто: ксерокс «Canon» 860 PC-860 NUDA 59841 - 1 шт.; телефон-факс «Panasonic» KX-F 550 N5LARE108680 - 1 шт.; монітор «Samsung» Sync Master 757 DFX AQ 17 HJGT 807081L - 1 шт.; клавіатура Kvazar-Micro 0121 - 1 шт.; принтер HP LaserJet series - 1 шт.; блок системний «advantis» K70538988 - 1 шт.; блок безперебійного живлення APC Back UOS AVR 500BB211011580 та BB - 2 шт.; колонки Finex - 2 шт.; телефонний апарат «Panasonic» 7KAKC269503 і 7LBQA213090 - 2 шт.; монiтор «Samsung» AQ17HJVT807009R - 1 шт.; системний блок «Advantis» K 70538983 - 1 шт.; модем ZYXEL Omni 56 K S2Z0315106 - 1 шт.; клавіатура V0008494 - 1 шт.; блок системний PC Target - 1 шт.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Згідно із положеннями ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Тому, вимоги пред'явлені позивачем, суд вважав обґрунтованими та такими, що заявлені у відповідності з діючим законодавством.

Для встановлення суми спричиненої позивачу шкоди, судом була призначена судова товарознавча експертиза. За результатами проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової товарознавчої експертизи був складений висновок № 3297-14 від 09.04.2015 року, згідно із яким вартість майна, яке вказано в акті опису й арешту майна від 19.11.2002 року серії АА № 052995 і додатку до акту опису і арешту майна серії АА № 910164 від 19.11.2002 року - складає 218757,17 грн. (а.с.106-111).

Згідно цього висновку № 3297-14 від 09.04.2015 року, вартість неповернутого позивачу майна складає 62120,4 грн., а саме: ксерокс «Canon» 860 PC-860 NUDA 59841 - 1 шт. - 3754,17 грн.; телефон-факс «Panasonic» KX-F 550 N5LARE108680 - 1 шт. - 1795,00 грн.; монітор «Samsung» Sync Master 757 DFX AQ 17 HJGT 807081L - 1 шт. - 2530,00 грн.; клавіатура Kvazar-Micro 0121 - 1 шт. - 446,00 грн.; принтер HP LaserJet series - 1 шт. - 3545,83 грн.; блок системний «advantis» K70538988 - 1 шт. - 9741,67 грн.; блок безперебійного живлення APC Back UOS AVR 500BB211011580 та BB - 2 шт. - 1795,00 грн.; колонки Finex - 2 шт. - 865,00 грн.; телефонний апарат «Panasonic» 7KAKC269503 і 7LBQA213090 - 2 шт. - 3441,66 грн.; монітор «Samsung» AQ17HJVT807009R - 1 шт. - 2530,00 грн.; системний блок «Advantis» K 70538983 - 1 шт. - 9741,67 грн.; модем ZYXEL Omni 56 K S2Z0315106 - 1 шт. - 1353,33 грн.; клавіатура V0008494 - 1 шт. - 466,00 грн.; блок системний PC Target - 1 шт. - 9741,67 грн.

У зв'язку з виниклими питаннями по проведеній експертизі, в судовому засіданні був допитаний судовий експерт, який склав висновок судової товарознавчої експертизи № 3297-14 від 09.04.2015 року ОСОБА_6, який відповів на питання суду та представника позивача.

Із врахуванням встановлених обставин у справі та наданих доказів суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, у зв'язку з неповерненням йому належного йому майна, склала 62120 грн. 40 коп.

А тому, суд вважав необхідним стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у розмірі 62120 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача суд стягнув судовий збір в сумі 621,2 грн., комісію банку за сплату судового збору -7 грн., вартість проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1105,92 грн.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до вимог ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною другою статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Отже, при вирішенні зазначених спорів суду слід залучати до участі у справі відповідні державні органи, які здійснюють розпорядження бюджетними коштами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу діями Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ не повернута значна частина майна, вилученого під час проведення виконавчих дій. Ці обставини встановлені постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01 грудня 2009 року та рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року. А тому є доведеними, відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України.

За результатами проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової товарознавчої експертизи був складений висновок № 3297-14 від 09.04.2015 року, згідно із яким, вартість неповернутого позивачу майна складає 62120,4 грн.

Відповідно до роз'яснень п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" При розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Такий висновок суду першої інстанції не суперечить і роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження"

Оскільки факт заподіяння шкоди діями державної виконавчої служби доведений, а тому шкода відшкодовується державою, як це передбачено ст. 1174 ЦК України, зокрема вказане стягнення провадиться із Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, як того вимагають ст. ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом положень Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", а також про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, не стосуються цієї цивільної справи, оскільки такі вимоги у справі не заявлялись і суд їх не розглядав.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із цього часу.

Судді: