Справа № 752/6514/16-ц
Провадження № 2/752/3556/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22.08.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Друга Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1481356, накладений Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі довідки Московського РУГУ МВС України в місті Києві №53/СО від 17.08.2000 року.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 2015 році вирішив подарувати вказану квартиру своїй дочці та звернувся до нотаріуса, однак останній йому повідомив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис за № 1481356 про накладання арешту на вказану квартиру.

У подальшому позивач звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві з листом про надання інформації, щодо надання інформації про довідку № 53/СО від 17.08.2000 року виданою Московським РУ ГУ МВС України, відповідно до відповіді Голосіївського управління поліції України в місті Києві від 20.11.2015 року за вих. №53/8-аз копія документа не збереглась у зв'язку із закінченням терміну зберігання відповідно до наказу МВС України №519 від 04.06.2002 року.

Позивач вказує, що існування арешту порушує право володіння, користування та розпорядження, у зв'язку з чим і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив слухати справу без участі представника, , тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та відповідні докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 26.04.2000 року № Н-468/00-Д1 зареєстрований Київською універсальною біржею.

Вказаний договір зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації 28.11.2000 року, записаний в реєстрову книгу № д940-13 за реєстрованим номером 2655, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 42958550 від 28.08.2015 року, сформованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кодра Л.В. вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис за № 1481356 про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, на підставі довідки 53/СО від 17.08.2000 року Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

З листа Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 20.11.2015 року № 53/8-аз вбачається, що вищевказана довідка не збереглась у зв'язку із закінченням терміну зберігання відповідно до наказу МВС України № 519 від 04.06.2002 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визнано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України, власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна може бути підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов'язаних з відчуженням вказаного майна, а обов'язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження.

У своїй постанові від 15 травня 2013 року Верховний Суд України дійшов правової позиції № 6-26 цс 13, згідно якої вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

На даний час позивач по справі не є стороною у кримінальній справі в рамках якої накладався арешт, наявність арешту обмежує його право власності на приміщення, а тому арешт підлягає скасуванню.

Отже розглянувши цивільну справу заочно, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обгрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Керуючись ст. ст.316; 317; 319; 321; 391 ЦК України, ст. ст. 3; 4; 10; 11; 114; 118-120; ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Друга Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1481356, накладений Другою Київською держаною нотаріальною конторою на підставі довідки Московського РУГУ МВС України в місті Києві №53/СО від 17.08.2000 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя