Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/614/16-ц

06 вересня 2016 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Міщенко К.М.

за участю секретаря Самсонової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Тальнівського райсуду від 30.05.2014 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Тальнівського райсуду від 24.06.2015 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки на даний час позивач не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, має скрутне матеріальне становище, то він просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю.

Відповідачка та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідач з позивачем перебуває в шлюбі з 2012 року, від якого мають двох спільних малолітніх дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. Кошти на дітей відповідач не дає, має заборгованість по аліментах. ОСОБА_2 орендує квартиру, так як вони на даний час разом не проживають, і за квартиру потрібно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг для дітей, сплачувати за дитячий садочок, купувати ліки, коли діти хворіють, а позивач працює не офіційно, отримує заробітну плату і може сплачувати аліменти на дітей. Крім того, ОСОБА_2 відмовилась від позову про стягнення аліментів на своє утримання, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років у звязку з тим, щоб відповідач сплачував аліменти на дітей в розмірі ? частини всіх доходів на кожну дитину і позивач в судовому засіданні згідний був сплачувати аліменти в такому розмірі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач дітей не відвідує, матеріально не допомагає, аліменти сплачує не регулярно, продав автомобіль, який був куплений за весільні кошти, але коштів на утримання дітей не дав. Відомо, що він працює, але матеріальної допомоги на дітей не надає.

Суд, вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі з 27.12.2012 року, від якого мають двох спільних малолітніх дітей дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно рішення Тальнівського райсуду від 30.05.2014 року із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно рішення Тальнівського райсуду від 24.06.2015 року із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працює не офіційно, на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків не має, має задовільний стан здоровя, перебуває на обліку в Тальнівському районному центрі зайнятості з 25.04.2016 р., орендує будинок зі сплатою орендної плати в розмірі 1 грн. в місяць, доказів, що сплачує комунальні послуги за даний будинок в розмірі 500 грн. (як вказано в позові) суду не надав, тому суд вважає, що зміни матеріального або сімейного стану у позивача не відбулося, тому підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду відсутні.

Крім того, згідно довідки відділу ДВС Тальнівського РУЮ від 10.06.2016 р. ОСОБА_1 має заборгованість по аліментних платежах на користь ОСОБА_2 в розмірі 10454 грн. 79 коп.

Посилання позивача на те, що розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частини заробітку (доходу) є необрунтованими, так як при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст 182, 183 СК України, де ч.1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 4, 5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. З ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-ХІ// "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Тому, враховуючи встановлені обставини та зважаючи на норми матеріального права, що регулюють питання участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 10,11,209, 212, 214-215, 217.218 ЦПК України, ст.ст. 180,181, 182,183, 192 СК України, , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.М. Міщенко