Справа № 747/6/16-ц
Провадження № 2/747/20/16
РІШЕННЯ

іменем України

29.02.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради, ОСОБА_2, третя особа відділ Держгеокадастру в Талалаївському районі, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. До початку розгляду справи позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, і з урахуванням даних змін позивач просить суд визнати за нею право спільної часткової власності на 3 / 4 частини земельної ділянки (рілля) із загальної площі 0,15 га, яка розташована по вул. Лермонтова, 19 в смт. Талалаївка в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 24 квітня 2014 року, і яка належала йому на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року.

В обґрунтування позову зазначає, що за життя її чоловік ОСОБА_3 отримав у власність земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :06:001:0140), яка розташована по вул. Лермонтова, 19 в смт. Талалаївка, і цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку. Дана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року. Дана земельна ділянка придбана за час перебування у шлюбі і є спільним сумісним майном подружжя, і тому позивачу вже належить 1/2 частина даної земельної ділянки у відповідності до ч.1 ст. 60 СК України. 24 квітня 2014 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема і на 1/2 частину спадкової земельної ділянки по вул. Лермонтова, 19 в смт. Талалаївка. Крім позивача спадкоємцями є ще діти спадкодавця ОСОБА_4, який відмовляється від своєї частки у спадщині та ОСОБА_2 позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, так як у неї відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємицею за законом після смерті чоловіка і їй належить 1/4 частина спадкової земельної ділянки.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на 3/4 частини земельної ділянки із загальної площі 0,15 га (кадастровий номер :06:001:0140), яка розташована по вул. Лермонтова, 19 в смт. Талалаївка, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 24 квітня 2014 року, належної йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без ї участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Представник відповідача Талалаївської селищної ради, та третьої особи - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належим чином, надала до суду заяву про неможливість явки в судове засідання, так як перебуває на лікарняному орієнтовно до 1 травня 2016 року.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер 24 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 225674 від 25.04.2014 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про одруження від 29.12.1963 року позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі із ОСОБА_3 з 29 грудня 1963 року (а.с.8). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року, згідно з яким ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована в смт. Талалаївка по вул. Лермонтова, 19. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10). Згідно копії спадкової справи, наданої суду у відповідь на запит Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа. Спадкоємцями є ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 33-39). Спадкоємець ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки у спадщині після смерті батька (а.с.45).

У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 19 грудня 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року на імя ОСОБА_3 вважати недійсними (а.с. 13-14).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 22.01.2016 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯЖ № 739050 від 13.11.2009 року, що належала ОСОБА_3 станом на 24.04.2014 року становила 93 495 грн (а.с.27).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин.

Суд не бере до уваги посилання позивача ОСОБА_1 про те, що дана земельна ділянка, яка набута під час шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя, тому їй належить 1/2 частка даної земельної ділянки, як дружині. Саме поняття спільної сумісної власності у відповідності до ч.1 с. 368 ЦК України передбачає спільну власність двох або більше осіб без визначення. Тому позивачу ОСОБА_1, як дружині спадкодавця ОСОБА_3, не може належати 1/2 частина земельної ділянки, поскільки це суперечить самому визначенню спільної сумісної власності, так як у даному випадку частка у спільному майні подружжя не виділяється. Крім того, у правовстановлюючому документі Державному акті направо власності на земельну ділянку не зазначено будь- кого із співвласників земельної ділянки, що належала ОСОБА_3, та не зазначена частка.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Тому суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає ч.1 ст. 1267 ЦК України щодо рівності часток спадкоємців у спадщині. Тобто кожному із спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 належить по 1/3 частині земельної ділянки, що належала спадкодавцю згідно Державного акту серії ЯЖ № 739050. Поскільки спадкоємець ОСОБА_4 скористався своїм правом на відмову від частки у спадщині на користь матері, тому за позивачем ОСОБА_1 необхідно визнати право на 2/3 частини земельної ділянки, поскільки 1/3 частина спадкової земельної ділянки належить відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Поскільки спадкодавець за життя набула право власності на земельну ділянку і дане майнове права залишається неуспадкованим спадкоємцями за законом, з врахуванням рівності часток кожного з них у спадщині та відмови спадкоємця ОСОБА_4 від своєї частки у спадщині, то до позивача ОСОБА_1 переходить право власності на 2/3 частини спадкової земельної ділянки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування.

Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі 93 459 грн. Саме з цієї суми позивач повинна сплатити суму судового збору, з врахуванням часткового задоволення згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток від задоволеної ціни позову - 623 грн., а нею сплачено 487 грн. 20 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 135 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради, ОСОБА_2, третя особа відділ Держгеокадастру в Талалаївському районі, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 (дві третіх) частини земельної ділянки площею 0,1500 га (кадастровий номер :06:001:0140) за адресою вул. Лермонтова, 19 смт. Талалаївка Чернігівської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739050 від 13 листопада 2009 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24 квітня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_1 135 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко