Справа №751/6760/16-ц
Провадження №2/751/947/16
Рішення
Іменем України
08 вересня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Поповича І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради,

про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 02.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 254. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось. Між ними втрачені почуття поваги і взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться з травня 2016 року. Подальше сумісне життя неможливе. Дружина має намір найближчим часом виїхати за кордон. На даний час він проходить військову службу за контрактом в м. Чернігові в лавах Державної прикордонної служби України. Змінювати своє місце проживання він немає наміру. На даний час дитина проживає разом з ним. З відповідачем дійшли згоди про те, що дитина буде проживати з ним. Вказує на те, що створює всі умови для розвитку дитини, належним чином піклується та виховує її.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, додатково пояснила, що, дійсно, найближчим часом виїжджає за кордон, тому дитина залишається з батьком.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в судовому засіданні не заперечував проти визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки сторони дійшли згоди.

Вислухавши пояснення сторін, вислухавши думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 254.

Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини припинили своє існування з травня 2016 року. Спільне господарство не ведеться.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі.

Стосовно позовних вимог про визначення місця проживання дитини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

У ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей.

Згідно з довідкою від 21.06.2016 № 437 Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 дійсно працює у Військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду старшина ВТТ, загальна сума доходу за період з грудня 2015 по травень 2016 становить 25 759,27 грн. ( а.с. 9).

Відповідно до службової характеристики, ОСОБА_1 характеризується позитивно ( а.с 8).

Аналізуючи обставини та докази справи на підставі викладених правових положень та з урахуванням того, що на час подання позову та розгляду справи неповнолітня дитина сторін у справі проживає з батьком за місцем його проживання, і сторони досягли згоди щодо даного місця проживання у подальшому, враховуючи той факт, що відповідач, мати дитини найближчим часом має залишити країну, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 213, 215, 174 ЦПК України, ст. ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112, 161 Сімейного кодексу України, суд-

Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 254 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Цибенко