Провадження № 22-ц/779/1599/2016
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю., секретар Мельник О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні гаражем за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

в листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2 за спільні кошти набули у власність гараж АДРЕСА_1. Оскільки відповідач поміняв замок на гаражних дверях, не дає ключі, а гараж необхідний їй та сину для зберігання велосипеда і речей побутового призначення, просила усунути перешкоди у користуванні гаражем шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надати їй вільний доступ до гаражу та ключі від нього.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року позов задоволено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні гаражем АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_2 вільний доступ до гаражу та ключі від нього. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Суд не врахував, що гараж було придбано за власні кошти відповідача. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2006 право власності на гараж в цілому належить ОСОБА_2 Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та її представник доводи апеляційної скарги заперечили. Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав заяву, в якій підтримуючи апеляційну скаргу, просить справу розглядати без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2006 сторони зареєстрували шлюб, який розірвано 15.04.2008. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2006 року гараж АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності

Задовольняючи позов суд обгрунтовано виходив із того, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні. Відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві спільної сумісної власності майном на свій розсуд.

При цьому судом правильно застосовано норми матеріального права, зокрема положення ст. ст. 368, 369, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 68 Сімейного кодексу України.

Конституцією України (ст. 41) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що гараж було придбано за власні кошти відповідача, так як згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно гараж належить ОСОБА_2, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, при якій ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі.

Відповідач не довів належними і допустимими доказами ту обставину, що спірний гараж було придбано за його особисті кошти. Матеріали справи таких доказів не містять.

Між сторонами склались неприязні відносини через користування житлом, відповідач змінив замок на гаражі, чим перешкоджає позивачці користуватись цим майном.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову є законним, а наведені в апеляційній скарзі доводи не обґрунтованими. При цьому, судом всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Малєєв А.Ю.