Справа № 605/417/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" вересня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т..В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права на спадкове майно по заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на 1/3 ідеальної частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою вул.Долина, № 12 в с.Завалів Підгаєцького району, в порядку спадкування за заповітом . В обґрунтування позовних вимог зазначила , що 01 лютого 2015 р. помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що в с.Завалів вул.Долина, 12 Підгаєцького району Тернопільської області. Позивач є спадкоємцем за заповіт. Позивач зазначає, що він фактично прийняв спадщину та вступив в управління і володіння спадковим майном померлого батька, але державний нотаріус з заявою до якого він звернувся про прийняття спадщини відмовив в наданні свідоцтва про прийняття спадщини так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, у зв'язку з чим змушений за захистом порушеного права звернутись з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач не зявився подав до суду заяву в якій просив судовий розгляд провести за його відсутності, позовні вимоги, викладені у позові підтримав.. Просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі, не заперечила щодо його задоволення та прохала суд, провести розгляд справи за її відсутності, про що надала письмову заяву.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради як орган місцевого самоврядування, що може подати заяву про визнання спадщини відумерлою, не з"явився, проте суду надано заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому суд, у відповідності до ч.2 ст. 158 ЦПК України, розглядає справу у відсутності осіб, які заявили про це клопотання.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 14вересня 2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав

Встановлено ,що 01 лютого 2015 року помер батько позивача та чоловік відповідача по справі ОСОБА_4. Після його смерті заяву про прийняття спадщини подав лише позивач ОСОБА_1. При цьомуспадкоємець ОСОБА_2. Дружина померлого. Яка має право на обовязкову частку в майні померлого, подала заяву про відмову від прийняття обовязкової частки спадкового майна, що підтверджено інформаційним листом Підгаєцької нотаріальної контори за № 920/01-16 від 02.09.2016 р.

Згідно заповіту, посвідченого 21 грудня 2011 року секретарем Завалівської сільської ради Підгаєцького району , гр. ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядилася всім своїм майном, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, на користь ОСОБА_1

Отже позивач є спадкоємцем в порядку ст. 1223 ЦК україни по заповіту батька.

Разом з тим суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається із 1/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою вул.Долина, 12 в с. Завалів Підгаєцького району і станом на момент розгляду справи вказану спадщину не було в нотаріальному порядку прийнято спадкоємцем.

Згідно довідок ОСОБА_3 сільської ради № 940 та за № 939 від 07.09.2016 рокужитловий будинок з господарськими будівлями за адресою вул.. Долина, 12 в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області по погосподарській книзі №3 та відповідно №4 по особовому рахунку № 185 та № 161, відносився до господарств „ колгоспний двір і станом на 01 липня 1990 року та на 15.04.91 року у ньому проживали: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Станом на 15 квітня 1991 року, коли з набранням чинності Закону України «Про власність» припинила існування така окрема форма власності, як власність колгоспного двору, членами колгоспного двору, якими були мати та батько позивача, та брат кожному з них, виходячи з рівності їх часток (ст. 123 Української РСР 1963 року в редакції до 16.12.93 року), на той час належало на праві власності по 1/3 частці в частині спірного жилого будинку, яка перебувала у власності цього колгоспного двору. Таким чином на час припинення колгоспного двору частка батька позивача в домоволодінні розташованому вул.. вул.. Долина, 12 в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області становила 1/3 частки

Листом №757/01-16 від 18.07.2016 року ОСОБА_1, було відмовлено в оформлені права власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на частину спадкового житлового будинку з надвірними будівлями.

У випадку, коли перехід права власності від спадкодавця до спадкоємців не може бути оформлено в нотаріальному порядку, спадкоємець може вимагати визнання права власності на землю в судовому порядку ( відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.)

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" звертається увага і на те, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

В той же час судом враховано, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на 1/3 частину у житловому будинку, оскільки житловий будинок побудований у 1982 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не пов'язувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.Факт побудови житлового будинку з надвірними будівлями в період 1982 р. підтверджено відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями та довідкою ОСОБА_3 сільської ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Предметом спору по даній справі є нерухоме майно. Судовим розглядом встановлено, що ніхто із членів двору не оформили за життя право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніш законодавством (ст. 120 ЦК УРСР).

Згідно з п. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до п. 6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 5-24/26, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарські книги, до категорії самовільних відноситися не можуть.

Відповідно до чинного на той час законодавства ( в редакції яка діяла станом на час смерті спадкодавців) будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, оскільки дія Інструкції „Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР" від 31.01.1966 року не поширювалась на сільську місцевість. Тобто у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачалось.

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок № 12 по вулиці Долина, в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області рахується 1982 року забудови та відомості стосовно вказаного будинку внесено в по господарську книгу с. Завалів Підгаєцького району.

Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_4 на частку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами не дає підстав для висновку про те, що останній не був власником даної частини житлового будинку.

Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою ВСУ від 15 січня 2014 року у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 р. № 121 обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 р. - дня набрання чинності Інструкції.

Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.1998 р. з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, що набуті в установленому законом порядку.

Враховуючи, що спірний житловий будинок, являється завершеним будівництвом житловим будинком і відноситься до об'єктів нерухомого майна, 1/3 частина якого належить відповідачу ОСОБА_2 як частка в спільній сумісній власності подружжя, а друга 1/3 частина входить до спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4, право на яке належить позивачу ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом, оскільки відсутність оформлення та реєстрації права власності на частину спірного будинку за спадкодавцем позбавляє можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 право власності на 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, які належала на праві власності ОСОБА_4, померлому його батьку, а тому позов позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст 1223 1268 , 1276 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4,що залишилось після його смерті, щодо спадкового майна на 1/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою вул. Долина № 12 в с. Завалів Підгаєцького району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_6