03.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/7797/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Федченко В.М.

при секретарі Бунакової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП ДБТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП ДБТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 22/300 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлогоІНФОРМАЦІЯ_3

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_8.

ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 22/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ленінського народного суду м. Дніпропетровська від 05.07.1984 року, зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська 11.09.99р., реєстр №459-92.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 1999 року виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Міхеєвою Т.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_3 та прийняли спадщину по 22/300 частині від спадкового майна.

22/300 частин спадкового майна після смерті ОСОБА_7 залишилася відкритою.

Син померлого ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертався та спадщину не прийняв.

Станом на 31.12.2012 року права власності за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване:

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_7 на підставі мирової угоди та ухвали народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 05.07.84;

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.99, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-3959;

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.99, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-3959;

-12/100 ч. за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.94, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 1-224;

-38/100 ч. за гр. ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.82, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-210;

-21/100 ч. за гр. ОСОБА_10 на підставі договору дарування від 22.12.08, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л. за реєстром № 12021.

Позивачка вважає, що вона як спадкоємиця першої черги фактично прийняла спадщину у вигляді 22/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті за вищевказаною адресою.

Інших спадкоємців які б претендували на 22/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 немає.

Просить визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 22/300 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлогоІНФОРМАЦІЯ_3

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_13 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ в судове засідання не з'явився. Про місце та час судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого законного представника до суду надіслала письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі свого представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Представника третьої особи КП ДБТІ в судове засідання не з'явився. Про місце та час судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. Про місце та час судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася. Про місце та час судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася. Про місце та час судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився. Про місце та час судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомив.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Підставою звернення позивача до суду є захист її, як вона вважає порушених майнових прав та інтересів, пов'язаних із правом спадкування.

Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, інших законів України, практику Верховного Суду України.

Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх доказами вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 28 квітня 1962 року (а.с.17)

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_6 та доньку ОСОБА_8 (а.с.19,196).

ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 22/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ленінського народного суду м. Дніпропетровська від 05.07.1984 року, зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська 11.09.99р., реєстр №459-92 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 1999 року виданого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Міхеєвою Т.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулися його дружина ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_3 та прийняли спадщину по 22/300 частині від спадкового майна (а.с.6).

22/300 частин спадкового майна після смерті ОСОБА_7 залишилася відкритими.

Син померлого ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не звертався.

Станом на 31.12.2012 року права власності за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване:

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_7 на підставі мирової угоди та ухвали народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 05.07.84;

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.99, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-3959;

-22/300 ч. за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.99, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-3959;

-12/100 ч. за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.01.94, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 1-224;

-38/100 ч. за гр. ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.82, виданого 2-ю ДДНК за реєстром № 2-210;

-21/100 ч. за гр. ОСОБА_10 на підставі договору дарування від 22.12.08, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л. за реєстром № 12021 (а.с.208).

Як свідчить паспорт позивачки серії НОМЕР_1, виданий 18.11.1998 року, вона значиться зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 з 04 серпня 1962 року (а.с.10). Тобто, позивачка постійно проживає в зазначеному спадковому будинку.

Тобто, виходячи із викладеного, слідує, що після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняла фактично дружина - ОСОБА_1, як спадкоємиця першої черги за законом відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті ОСОБА_7, спадкоємство здіснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

У зв'язку із чим, в силу положень ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом у вигляді 22/300 часток права на житловий будинок АДРЕСА_1.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що пов'язані із правом набуття ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка правові підстави є доведеними, обґрунтованими та законними, у зв'язку із чим, за позивачкою слід визнати право власності на 22/300 часток права на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 529, 530, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.10, 11, 57-60, 208, 209 ч.3, 212-215, 232 ч.2, 294 ЦПК України, суд ?

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП ДБТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 22/300 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлогоІНФОРМАЦІЯ_3

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федченко В.М.