Справа № 640/4011/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді: Зуб Г.А.,

при секретарі: Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у м. Алчевськ Луганської області, та померла 25.02.2016 року в м. Алчевськ Луганської області. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він є батьком померлої ОСОБА_2, яка померла 25.02.2016 року, оскільки мала ракову інтоксикацію. Оскільки померла ОСОБА_2 померла в м. Алчевську в Луганській області, заявникові було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матерали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та померла 25.02.2016 року ОСОБА_2 перебували у родинних відносинах, а саме ОСОБА_2 була його донькою. (а.с. 6).

ОСОБА_1 народився 09.10.1951 року в м. Алчевськ Луганської області (а.с.4)., є інвалідом 2 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 9).

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 народилась 11.02.1978 року в м. Алчевськ в Луганській області та була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення та перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та проживає в м. Харкові.

Факт смерті ОСОБА_2 25 лютого 2016 року у м. Алчевськ Луганської області підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №31 від 25.02.2016 року, видане державним закладом «Алчевський онкологічний диспансер» так званої Луганської Народної Республіки та довідкою № 51 про причину смерті, причиною смерті є ракова інтоксікація. (а.с. 7).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. (а.с. 8).

Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнямина докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2 25 лютого 2016 року у м. Алчевськ Луганської області.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка настала 25 лютого 2016 року у м. Алчевськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: