АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом.

Вимоги обґрунтовував тим, що 05 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір про надання юридичних послуг.

Пунктом 5.1.3 договору передбачено, що у випадку вирішенні справи на користь замовника, останній додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 3 000 грн. 00 коп. не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просив стягнути з нього суму основного боргу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., пеню за прострочення виконання за період з 15 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 7 020 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12жовтня 2015 рокуназваний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 кошти в сумі 3 000,00 грн., пеню в розмірі 7 020,00 грн.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та направити справу для розгляду в суд першої інстанції, посилаючись на те, що він своєї згоди на ухвалення заочного рішення по справі не давав та не уповноважував свого представника про можливість розгляду справи в заочному порядку.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_2 вважає позовну заяву необґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що з 27 жовтня 2010 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, та отримує пенсію за віком.

05 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання юридичних послуг.

Предметом угоди є: обов'язок позивача надати відповідачу юридично-консультативні послуги щодо перерахунку пенсії УПФУ Шевченківського району м. Києва.

Пунктом 5.1.3 Договору передбачено, що у випадку вирішення справи на користь замовника, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 3 000,00 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Оскільки справа вирішена на користь відповідача, останній має виконати вимоги п. 5.1.3 укладеного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні сторони визнали, що зміст укладеного між ними договору становить вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про зобов'язання провести перерахунок пенсії з розрахунку трудового ( страхового ) стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 23 жовтня 1985 року по 21 лютого 1992 року та з 24 лютого 1992 року по 09 січня 1997 року як один рік такої роботи за один рік і шість місяців з дня призначення пенсії ОСОБА_2.

Проте, з копії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року вбачається, що позовні вимоги були задоволені про зобов'язання провести перерахунок пенсії - не з дня призначення пенсії ОСОБА_2, як він просив у поданому позові, а починаючи з 30 червня 2014 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок пенсії - з дня призначення пенсії - не були задоволені, оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року вимоги за цей період були залишені без розгляду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вищенаведені фактичні обставини, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог з підстав невиконання відповідачем умов п. 5.1.3 укладеного договору про надання юридичних послуг.

За змістом договору замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 3 000,00 грн., лише у разі вирішення справи на користь замовника.

Вирішення справи на користь замовника передбачає задоволення пред'явлених позовних вимог в повному обсязі. Тоді як позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок пенсії - з дня призначення пенсії - не були задоволені.

Таким чином, у відповідача відсутнє зобов'язання зі сплати 3 000 грн., а відтак й пені.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 12 жовтня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук