Справа № 214/5062/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

13 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 при розгляді позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2016 ОСОБА_2 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волосевича, 22. Право власності на житловий будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу №6131 від 07.06.2000. Після укладення договору купівлі-продажу, вона отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме: Державний акт про право власності на землю від 10.10.2000. Однак відповідач ОСОБА_3 у 2006 році подав позов до позивача про визнання договору купівлі - продажу недійсним в частині покупця, яким просив вказати його як пупця даного житлового будинку. 24.01.2006 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення, яким позовні вимоги відповідача задоволено. На підставі цього рішення відповідач зареєстрував право власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку. 19.11.2008 Апеляційним судом Дніпропетровської області відмовлено в задоволені позову ОСОБА_3 про визнання за ним права власності.

На даний час в позовній заяві позивач зазначає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень власником домоволодіння вказаний відповідач. З метою визнання своїх прав та внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав вона 27.04.2016 звернулася до державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської ради. 05.05.2016 отримала рішення про відмову у державній реєстрації її права власності на підставі рішень судів, вважає відмову реєстратора правомірною. Вимога про скасування запису щодо відповідача до державного реєстратора прав та про визнання її власником судами не розглядалася.

При ознайомленні з матеріалами справи судом встановлено, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п) 1 ч. 1 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

При цьому зі змісту позовних вимог та наданих позивачем матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 фактично оспорюються дії державного реєстратора з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_5, вчинені ним як субєктом владних повноважень, які на її думку призвели до порушення її законних прав як дійсного власника майна.

Отже, питання, повязані з реєстрацією речових прав на нерухоме майно є безпосереднім виконанням державних функцій, які делеговані державному реєстратору прав на нерухоме майно як уповноваженому субєкту на момент його повноважності на вчинення таких дій до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів» від 11.02.2010 року.

Таким чином, державний реєстратор є посадовою особою органу виконавчої влади, і відповідно в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Тому враховуючи, що позовні вимоги спрямовані на захист прав у контексті публічно-правових відносин, при цьому цивільно-правовий спір між сторонами відсутній, поданий позов слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що загальна площа житлового будинку змінилася і складає 278,8 кв.м. Однак позивач не вказує, що зазначені зміни були відповідним чином відображені в технічній документації та введенні (прийняті) в експлуатацію у встановленому законом порядку, що в подальшому може мати істотне значення при вирішенні питання про визнання права власності за позивачем.

Керуючись ст. 3, 15, 122 ЦПК України, ст. 13, 17 КАС України суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хомініч С.В.