12.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/8201/16-ц
справа № 2/205/3478/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

при секретарі Сахончик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 листопада 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з листопада 2002 року по травень 2016 року, від яких у них 08 червня 2003 року народилась донька ОСОБА_3, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У своїй заяві до суду позивач просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2002 року по травень 2016 року, від яких у них 08 червня 2003 року народилась донька ОСОБА_3 (а.с. 7, 8).

На теперішній час позивач проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням (а.с. 9). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Донька сторін ОСОБА_3 малолітня, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3.

У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 02 листопада 2016 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 180-191 СК України, ст. ст. 10-11, 59-60, 79, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення з 02 листопада 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Басова