У Х В А Л А

5 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2016 року та рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, про захист прав споживачів та визнання недійсними правочинів,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка не відповідає вимогам статей 357, 358 ЦПК України.

Зокрема, у заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять Верховний Суд України переглянути ухвалені у справі судові рішення, як такі, що суперечать правовим позиціям викладеним в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалах та постановах Верховного Суду України.

Проте підстави для подання заяви про перегляд судових рішень визначені у ст. 355 ЦПК України, перелік таких підстав є вичерпним.

Заявникам слід визначитись з яких підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України, вони просять переглянути ухвалені у справі рішення та за умови подання заяви з підстави, визначеної:

- п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - необхідно зазначити які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, в чому полягає їх неоднакове застосування, а також надати копії різних за змістом судових рішень судів касаційної інстанції, які свідчать про неоднаковість застосування цих норм;

- п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - необхідно зазначити які саме норми процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, в чому полягає їх неоднакове застосування, а також надати копії різних за змістом судових рішень судів касаційної інстанції, які свідчать про неоднаковість застосування цих норм;

- п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - необхідно зазначити у чому саме полягає невідповідність оскаржуваної ухвали викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а також надати копії таких постанов.

На обґрунтування своїх доводів заявники посилаються на рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2001 року, постанови Верховного Суду України від 12 і 25 вересня 2013 року, ухвали Верховного Суду України від 25 січня 2012 року, 30 січня та 24 квітня 2013 року, а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 і 29 лютого, 26 грудня 2012 року, 22 жовтня 2014 року, 27 травня і 23 вересня 2015 року.

Однак, зазначені судові рішення до заяви про перегляд судових рішень не додано.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

Проте заявниками до скарги не додано документ про сплату судового збору.

Посилання заявників на ст. 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким внесені зміни, у тому числі, до Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», зокрема статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховними Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Заявникам слід подати документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору з відміткою про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк до 23 вересня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк