Справа №538/758/15-ц
Провадження по справі №2/538/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Хоменко О.А.

при секретарі - Дробот О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 прохаючи визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ЗАЗ Sens 1,3 МТ (седан) 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, припинити за ОСОБА_1 право власності на вищевказаний автомобіль та стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля в розмірі згідно середньої ринкової вартості та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач неодноразово уточнювала та збільшувала позовні вимоги і остаточно просила суд визнати автомобіль марки ЗАЗ Sens 1,3 (седан - В) 2012 року випуску, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, дата першої реєстрації 28.11.2012 року, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з відповідача на її користь 50% вартості автомобіля, відповідно до висновку експерта від 21.01.2016 року № 020116 судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якої ринкова вартість автомобіля становить 109324 грн. 55 коп., а саме 54662 грн. 27 коп., стягнути з відповідача на її користь витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1485 грн. та судові витрати в розмірі 509 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнену позовну заяву підтримала і пояснила, що вона вважає автомобіль об"єктом права спільної сумісної власності подружжя і просить суд стягнути з відповідача 50% вартості автомобіля, що становить 54662 грн. 27 коп. згідно висновку експерта від 21.01.2016 року № 020116 та стягнути з відповідача кошти на її користь за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1485 грн. та судові витрати в розмірі 509 грн.

Відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечив, пояснивши суду, що вищевказаний автомобіль не є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка ОСОБА_4, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Судові встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 11 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 144. Рішенням Лохвицького районного суду від 14 жовтня 2014 року шлюб між цим подружжям було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір"ю.

Автомобіль марки ЗАЗ Sens 1,3 МТ седан, державний номер НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_2 23 листопада 2012 року за 59900 гривень. В судовому засіданні встановлено, що кошти в сумі 60000 грн. відповідачу дала його мати ОСОБА_3, які вона взяла в борг, що підтверджується борговою розпискою від 20.11.2012 року, в якій зазначено, що вона отримала в борг у ОСОБА_4 60000 грн. для придбання автомобіля.

ОСОБА_3 суду пояснила, що вона дійсно 20.11.2012 року взяла в борг 60000 грн. у ОСОБА_4 для придбання автомобіля. Вказаний автомобіль син зареєстрував на себе. Після того, як сторони розірвали шлюб і вони дізнались про наміри колишньої дружини сина розділити автомобіль то вона настояла його переоформить автомобіль на неї, так як це вона дала кошти синові на придбання автомобіля.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_3 взяла у його в борг 20.11.2012 року 60000 грн. для придбання автомобіля.

Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів про те, що автомобіль є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя і він набутий подружжям.

Суд вважає доведеним той факт, що спірний автомобіль був куплений відповідачем за кошти, які неналежали йому особисто, так як вони були передані йому особисто його матір"ю.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що автомобіль був придбаний відповідачем ОСОБА_2 за кошти, які неналежали йому особисто і тому його належить визнати не об"єктом права спільної суміної власності подружжя, а особистою приватною власністю ОСОБА_2

При таких обставинах, суд визнає за розумне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-216, 218, 222, 294 ЦПК України, ст. ст. 57, 66, 71 СК України, суд, -

р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 повністю в задоволенні позовної заяви до ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.А. Хоменко