УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Стус Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Автрамат», голови правління ПАТ «Автрамат» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати дії та бездіяльність відповідачів протиправними, що привели до втрати пільгової черги з моменту поставлення на облік, та неможливості отримання житла та поліпшення своїх житлово-побутових умов за цією чергою, зобовязати відповідачів передати чергу до компетентних органів та стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку позивач оцінює в сумі вартості квартири, яку їй належало б отримати.

В судовому засіданні до початку розгляд справи по суті позивачем заявлені клопотання щодо звернення до Генеральної прокуратури України з питанням про розяснення положень ч. 2 ст.. 23 ЗУ «Про прокуратуру» стосовно неможливості сприянню надати правову безоплатну допомогу по вказаній цивільній справі, у звязку з неможливістю позивача самостійно захищати свої права та інтереси з приводу необізнаності в галузі права і браком коштів на кваліфіційну юридичну допомогу; постановлення окремої ухвали на відповіді керівника Харківської місцевої прокуратури № 4, відповіді начальника відділу забезпечення представництва в судах прокуратури Харківської області щодо відсутності підстав для представництва органами прокуратури інтересів ОСОБА_1; звернення суду до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ЗУ «Про прокуратуру», а також, винесення окремої ухвали Московському відділу поліції м. Харкова ГУ НП в Харківській області щодо невиконання ухвали суду про привід свідка.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені клопотання.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, будучи повідомленими належним чином.

Суд, вивчивши доводи заявлених клопотань, дослідивши матеріли справи, надійшов до наступного.

Так, у звязку з тим, що позивач до початку розгляду справи по суті звернулась з клопотанням про надання неї правової допомоги з боку органів прокуратури з підстав зазначених вище, судом 14.01.2016р. направлено запит до керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 з проханням забезпечити представництво інтересів ОСОБА_1 Л,і. в судовому засіданні.

Відповіддю керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 від 03.02.2016р. зазначено про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача з посиланням на положення ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернулась до суду із клопотанням про звернення до прокуратури Харківської області аналогічного змісту.

На лист суду від 04.02.2016р. щодо сприяння у забезпечені позивачу правової допомоги тощо, начальником відділу забезпечення представництва в судах прокуратури Харківської області від 24.02.2016р. повідомлено, що повноваження прокурора щодо представництва інтересів громадян або держави в суді врегульовано ЗУ № 1698-УІІ «Про прокуратур» від 14.10.2014р., який набрав чинності з 15.07.2015р., яким суттєво змінено форму реалізації повноважень органів прокуратури щодо здійснення представництва інтересів громадян або держави в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина України у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювання права або реалізувати процесуальні повноваження виключно через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, у звязку з чим підстав для представництва органами прокуратури інтересів ОСОБА_1 у суді в порядку ст.. 23 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014р., не встановлено.

Відповідно до положень ст.. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Далі, встановлено, що з 01.07.2015р. на виконання доручення Уряду Міністерством юстиції започаткована робота центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги по всій Україні, в тому числі і в м. Харкові, зокрема, по обслуговуванню Московського району м. Харкова, які забезпечуватимуть представництво інтересів у судах соціально незахіщеним громадянам по цивільним та адміністративним справам.

Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу», безплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що включає такі види правових послуг: захист, здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, складані документів процесуального характеру.

Статтею 15 цього Закону визначено, що субєктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Отже, при таких встановлених обставинах, нормах діючого законодавства України, при наявності виключеного переліку здійснення представництва в суді інтересів громадянина з боку органів прокуратури, суд вважає доводи позивача щодо порушення з боку органів місцевої та обласної прокуратур вимог Закону про небажання надавати правову допомогу, безпідставними і у суду відсутні правові підстави для звернення до Генеральної прокуратури України з клопотанням про забезпечення надання безоплатної правової допомоги позивачу.

Дотримуючись правил ст.. 211 ЦПК України суд має право, але не зобовязаний постановляти окрему ухвалу внаслідок виявлення порушень закону, а оскільки такі порушення з боку органів прокуратури судом не встановлені, що зазначено текстом вище, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали з вказаного приводу.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованим посилання позивача на той факт, що з боку Московського відділу поліції м. Харкова ГУ НП в Харківської області, проігноровано виконання ухвали суду від 04.02.2016р. про привід свідка в судове засідання.

Так, 18.02.2016р. до суду через його канцелярію, надійшов лист для відома суду, із якого вбачається. що Московський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області звернувся до Балакліївського ВП ГУ НП в Харківської області з проханням про допомогу у виконанні ухвали Московського районного суду м. Харкова про привід у судове засідання свідка ОСОБА_2 з зобовязанням останнього явкою до Московського районного суду м. Харкова в судове засідання.

Між тим, як вбачається із змісту ухвали від 04.02.2016р. судом доручено виконання ухвали Московському відділу поліції м. Харкова ГУ НП в Харківської області із зобовязанням у разі неможливості приводу, негайно повернути ухвалу про привід до суду з письмовим поясненням про причини невиконання.

Станом на 26.02.2016р. до суду жодної інформації стосовно виконання ухвали про привід свідка або про причини невиконання на підставі відповідного рапорту тощо, не надійшло,

Відповідно до ст.. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Далі, позивач просить суд звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акту, оскільки вважає, ЗУ «Про прокуратур» таким, що порушує її права та інтереси, є, на її думку, неконституційним тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 ЦПК України у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акту Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно винесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Отже, вказаною нормою статті передбачено, що у випадках, коли у суду виникли сумніви щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, разом з цим, на підставі вищевикладеного у тексті ухвали, у суду відсутні достатні сумніви щодо відповідності ЗУ «Про прокуратуру» для звернення з відповідним поданням.

Таким чином, заявлені позивачем клопотання підлягають частковому задоволенню.

Розяснити позивачу, що остання не позбавлена права звернутися до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для представництва інтересів у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 27, 94, 209-211 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Довести до відома керівництво Московского відділу поліції м. Харкова ГУ НП в харківської області про неналежне виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2016р. про привід свідка в судове засідання, для прийняття заходів відповідного реагування для усунення причин та умови виконанні ухвали суду.

Про прийняті заходи повідомити у встановлений законом строк.

В іншої частині заявлених клоптань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: