АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/3729/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Кричина А.В.
справа №756/8818/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.., Болотов Є.В.

при секретарі Горбачова І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником за довіреністю Гринь Костянтином Андрійовичем на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 27048,21 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2011 року між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких позичальник приєднався до запропонованих банком умов кредитування та йому надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 6000 грн., за користування якими позичальник зобов»язався сплачувати проценти у розмірі 30% на рік. Згідно із Умовами та Правилами надання банківських послуг банк на власний розсуд може прийняти рішення про зменшення або збільшення кредитного ліміту.

У зв»язку із неналежним виконанням зобов»язання, станом на 31 травня 2015 року зобов»язання позичальника перед банком становлять 27048,21 грн., яке складається з:

- 8095,13 грн. заборгованості за кредитом;

- 14331,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 2857 грн. заборгованість за комісією та пенею.

У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальнику нараховані штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1264,20 грн. (процентна складова).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість висновків суду щодо відсутності доказів надання позичальнику кредитних коштів та пропуску строків позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини. Просив скаргу задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 28 березня 2011 року між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно до яких позичальник приєднався до запропонованих банком умов кредитування та йому надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 6000 грн., за користування якими позичальник зобов»язався сплачувати проценти у розмірі 30% на рік. Згідно із Умовами та Правилами надання банківських послуг банк на власний розсуд може прийняти рішення про зменшення або збільшення кредитного ліміту.

За змістом п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Згідно з розрахунку заборгованості, відповідач здійснила останню оплату погашення за наданим кредитом в розмірі 1450 грн. 20 червня 2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строків позовної давності, про застосування яких заявлено відповідачем.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов»язків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у Заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст.634 ЦК України.

Платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором

Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, убачається, що картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на самій картці.

За змістом п.2.1.1.2.12 після закінчення строку дії відповідна картка подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії).

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження строку дії виданої відповідачу картки, в заяві-анкеті такі відомості відсутні. Твердження представника позивача в частині строку дії картки протягом 5 років відхиляються колегією суддів, оскільки не підтверджені матеріалами справи. Посилання позивача на інформацію з програмного комплексу щодо строку дії картки відхиляються колегією суддів, оскільки такі дані не є доказом в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно виходив з того, що строк позовної давності слід обраховувати з часу припинення відповідачем операцій за платіжною карткою.

Позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником за довіреністю Гринь Костянтином Андрійовичем, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов