АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7300/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Карімової Л.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду виділений матеріал

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2016 року

у справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна Олена Сергіївна, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3, в інтересах якого діяв ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього заборгованості в розмірі 1782691,20 грн. за договором позики.

В обгрунтування позову посилався на те, що 07.12.2012 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошових коштів в сумі 369000 грн., що є еквівалентом 45000 доларів США, вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Юдіною О.С., реєстровий номер 2830, які відповідач зобов'язався повернути до 06.06.2013 року без відсотків. Але на час звернення з позовом до суду відповідачем позичена сума коштів так і не повернута. Тому він просив стягнути суму боргу в розмірі 1030679,33 грн., 3% річних в розмірі 76916,68 грн. та 675095,19 грн. індекс інфляції.

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на відчуження належних відповідачу нежитлових приміщень та квартири.

В обґрунтування заяви вказував, що у зв'язку з досить значною сумою заборгованості, існуючим боргом відповідача перед ПАТ КБ «Мегабанк», у нього є підстави вважати, що відповідач буде вживати всі заходи для відчуження свого майна для того, щоб зробити стягнення боргу неможливим, і таким чином утруднити виконання рішення суду. Вважав, що даний вид забезпечення позову є абсолютно співрозмірним позовним вимогам.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2016 року заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено.

Накладено заборону на відчуження житлової квартири НОМЕР_1, загальною площею 61,80 кв.м, що в будинку АДРЕСА_1 нежитлових приміщень першого поверху № 1,2 в літ. «А-1», загальною площею 16,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 нежитлових приміщень першого поверху № 3,4 в літ. «А-1», загальною площею 70,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 що належать на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали направлено для виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та справу направити для подальшого розгляду до Московського районного суду м. Харкова. Судові витрати стягнути з позивача на його користь.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що приймаючи оскаржувану рішення, суд першої інстанції не врахував, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову. Вказав, що позивач обґрунтовує необхідність накладання заборони на відчуження нерухомого майна лише інформаційною довідкою з державних реєстрів, яка була виготовлена Юдіною О.С., яка у справі є третьою особою, але до суду жодних письмових доказів не подавала, участь у справі не приймала, а судом першої інстанції не перевірені обставини, з яких відповідна інформаційна довідка опинилась у позивача та його представника.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходу щодо забезпечення позову, у спосіб зазначений представником позивача, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно ч. 3, ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики у сумі 369000,00 грн. що є еквівалентом 45000 доларів США.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, нежитлових приміщень першого поверху № 1,2, 3, 4 в літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Частиною 3, ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції обґрунтовано застосував заходи забезпечення позову та заборонив відчуження житлової квартири, оскільки власник квартири може на власний розсуд розпорядитись вказаним майном, продати, подарувати чи вчинити будь-які інші дії, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: