АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7259/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Пшенічної Л.В., Кружиліної О.А.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2016 року за заявою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору позики неукладеним,

в с т а н о в и л а :

16 серпня 2016 року особи які не приймали участі у справі, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі свого представника звернулися до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначали те, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року по справі №638/12261/13-ц забезпечено позов ОСОБА_5 шляхом накладання арешту на майно, яке належало на праві власності ОСОБА_6, а саме: житлову квартиру №62, яка знаходиться за адресою:м. Харків, вул. Космічна, буд.11; 42/100 частини житлової квартири №201, що знаходиться за адресою:м. Харків, вул. Чичибабіна, буд.2; гараж №6, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, буд.23Б.

Однак, відповідно до мирової угоди від 29 травня 2015 року укладеної між позивачкою ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_6 по справі №2-104/11 за позовом про поділ майна подружжя, затвердженої ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 червня 2015 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 та гараж №6 по вул. Космічній, буд. 23-Б визнано за ОСОБА_4, а на 42/100 частини житлової квартири АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_3

Заявники вважають, що накладення арешту на вищевказане майно є незаконним та порушує їх права як власників майна.

У звязку з тим, що судове рішення по справі №2-104/11 за позовом про поділ майна подружжя вступило в законну силу, керуючись ст.154 ЦПК України, просили суд відмінити заходи забезпечення позову по справі 638/12261/13-ц за позовом ОСОБА_5 та звільнити з-під арешту майно, накладене ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2016 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зняття арешту з майна відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі свого представника оскаржили її в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити з під арешту майно належне ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та накладене ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року.

Інші особи, які брали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 154 ЦПК України закріплено заміну виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог вказаної статті із заявою про скасування заходів забезпечення позову має право звертатися лише особа, яка брала участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не брали участі у справі №638/12261/13-ц за позовом ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову поданою особами, які не брали участі у справі та не мають процесуальних повноважень на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в цій справі, суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення цього питання.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Враховуючи, що питання заміни виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову відноситься до компетенції суду першої інстанції, та у відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не позбавлені права звернутися до суду з позовною заявою про виключення майна з опису, як власники майна.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: І.С.Кіпенко

Судді: Л.В.Пшенічна

ОСОБА_8