Справа № 305/2320/15-ц
Провадження по справі № 2/305/265/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету селищної ради, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету селищної ради, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її дядька, ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області (селище Ясіня, вулиця Борканюка, будинок 7, Рахівського району, Закарпатської області) вчинено відповідний запис акта про смерть за № 26 від ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилося спадкове майно, яким, в тому числі, являється житловий будинок АДРЕСА_1. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності у цілій частині спадкодавцю - ОСОБА_2, однак, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, яке було збудоване ним, та яке її дядько вважав своєю приватною власністю, за його життя проведена не була. Спадковий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1500 га, яка розташовується по вулиці Боркан у селищі Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області № 3931 від 31 серпня 2015 року. Разом з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, вона, як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку за собою право власності на дане спадкове майно, у зв'язку із чим суть цивільного спору зводиться до наступного. Відповідно до зазначених вище об'єктивних обставин, власником всього спадкового майна, в тому числі, нерухомого, являвся громадянин ОСОБА_2. За свого життя останній, заповітних розпоряджень відносно нерухомого спадкового майна, в тому числі, відносно житлового будинку АДРЕСА_1, не складав. Спадкоємців першої, другої та третьої черг спадкоємців за законом після смерті громадянина ОСОБА_2, не має. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця, ОСОБА_2, у відповідності до частин 1-2 статті 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало йому на праві приватної власності. Нею в порядку статті 1264 (четверта черга спадкоємців за законом), частини 3 статті 1268 (прийняття спадщини), частини 1 статті 1270 (строки для прийняття спадщини) Цивільного кодексу України прийнято дану спадщину в цілій частині, як спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, та як особою, яка на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала зі спадкодавцем, ОСОБА_2. Ці обставини та юридичні факти встановлені рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року по цивільній справі № 305/890/15 (провадження № 2-о/305/23/15). Відповідно до даного рішення, яке в порядку положень статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, набуло законної сили, судом встановлено факти, якими підтверджується відсутність після смерті ОСОБА_2 спадкоємців першої-третьої черг спадкоємців за законом та факт її спільного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_2, з 2003 року аж до дня смерті останнього - до ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично, цим судовим рішенням встановлено факт її проживання зі спадкодавцем близько 8 (восьми) років, у зв'язку із чим нею набуто правового статусу особи - як спадкоємця четвертої черги спадкоємців за законом. З метою реалізації своїх спадкових прав, вона, у встановленому законодавством порядку та з ціллю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернулася до районної нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою про видачу їй такого свідоцтва, але в цьому їй було відмовлено в зв'язку із відсутністю факту прийняття нею спадщини, відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю доказів родинних зв'язків зі спадкодавцем. Державним нотаріусом їй було запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом являється постанова державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 118 від 11 листопада 2015 року, оригінал якої додається до матеріалів позовної заяви. Її звернення до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням такого права на оформлення права власності в порядку спадкування за законом, зокрема, в видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом у її користь у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Інші обставини, які для державного нотаріуса стали підставою для винесення постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відпали, оскільки, спростовані рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2015 року. У зв'язку із наведеним, таке право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, оскільки воно оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 Цивільного кодексу України). Як убачається із довідки виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області № 3931 від 31 серпня 2015 року, померлий ОСОБА_2, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, дійсно користувався земельною ділянкою площею 0,1500 га, яка знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 та виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом право власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_1. Судові витрати залишає за собою.

Позивачка, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, однак її представник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак селищний голова Зелінський Е.Ф., надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_2 відкрилася 10.03.2011 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, являється спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2, що стверджується рішенням Рахівського районного суду від 16.06.2015 року по справі №305/890/15-ц, яке набуло законної сили 30.06.2015 року.

Інших спадкоємців першої - четвертої черг після смерті ОСОБА_2 не має, що стверджується, актом обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1966 році.

З довідки №5271 від 11.11.2015 року, виданої виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради, встановлено, що за померлим громадянином ОСОБА_2, згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлнено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого дядька оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що стверджується рішенням Рахівського районного суду від 16.06.2015 року по справі №305/890/15-ц.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є єдиним спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом право власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_1.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.