АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/1830/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шевцов О. А.
Провадження № 22-ц/790/6729/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, припинення права власності на автомобіль, витребування автомобіля з незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, припинення права власності на автомобіль, витребування автомобіля з незаконного володіння та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначають, що з 10 грудня 1999 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Їм на праві спільної сумісної власності належить автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В.

21 листопада 2015 року ОСОБА_1 уповноважив відповідачів керувати та розпоряджатися вказаним автомобілем.

У січні 2016 року вони звернулися з вимогою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про надання доступу до автомобіля, однак вимога відповідачами була проігнорована.

05 лютого 2016 року довіреність скасовано на підставі заяви ОСОБА_1, проте автомобіль та довіреність не повернуті.

21 листопада 2015 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бути його представниками та керувати і розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду тощо) автомобілем та транспортний засіб в належному стані був переданий відповідачам.

10 квітня 2016 року вони дізналися, що 13 січня 2016 року ОСОБА_3 перереєструвала право власності на автомобіль на своє ім'я.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги.

Остаточно просять визнати недійсними дії ОСОБА_3 щодо складання та подання документів до державної перереєстрації права власності на автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля PEUGEOT 3008, 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 від 13 січня 2016 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3;

припинити право власності ОСОБА_3 на спірний автомобіль;

визнати право спільної сумісної власності на автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, витребувати із незаконного володіння автомобіль;

стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 82680 грн. по 41340 та судові витрати.

Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Зазначили, що у жовтні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися з ними про купівлю-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1. В свою чергу, позивачі по справі запропонували віддати, а вони погодилися прийняти в рахунок платежів за вищезазначений будинок автомобіль PEUGEOT 3008, реєстраційний номер НОМЕР_1. Згодом, у листопаді 2015 року, ОСОБА_1 були підписані попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та на ім'я відповідачів видана довіреність на розпорядження і управління автомобілем.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначають щодо відсутності повноважень у відповідачів і за довіреністю і за законом щодо здійснення представництва в інтересах ОСОБА_1 один перед одним. Договір купівлі - продажу автомобіля від 13 січня 2016 року укладений з перевищенням повноважень, а тому є недійсним.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Заявляючи позов про визнання цього договору недійсним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що угода укладена з порушенням вимог ст. 60 СК України, оскільки ОСОБА_2 згоди на продаж автомобіля не надавала.

Крім того, відсутнє його волевиявлення на продаж автомобіля та продаж вчинено з перевищенням повноважень, оскільки ОСОБА_4 не міг продавати автомобіль своїй дружині.

Відмовляючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що волевиявлення сторін було направлено на вчинення договору купівлі-продажу автомобіля, що і було зроблено.

Погодитись з таким висновком не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи автомобіль PEUGEOT 3008, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний 09 червня 2011 року та зареєстрований за ОСОБА_1

21 листопада 2015 року ОСОБА_1 видано довіреність на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо керування та розпорядження цим автомобілем.

13 січня 2016 року ОСОБА_4, діючи згідно цієї довіреності, продав автомобіль ОСОБА_3 - своїй дружині.

Продаж здійснено за 300000( триста тисяч) грн.

Відповідно до вимог ст.ст.203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що у ОСОБА_1 було відсутнє волевиявлення на укладення саме договору купівлі- продажу автомобіля.

Як зазначають відповідачі і це підтверджується матеріалами справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з другого боку відбулася домовленість щодо купівлі продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи підстави видачі довіреності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначають, що вони домовилися про продаж будинку за 700000 грн. Оскільки у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні були кошти на внесення попереднього платежу, а нотаріус відмовилася зазначати в якості такого платежу автомобіль, то ОСОБА_1 і була видана довіреність генеральна на автомобіль на імя його та його дружини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечують факт передачі автомобіля у якості часткового платежу за будинок та зазначають, що довіреність видана для отримання ключів від будинку.

Договір купівлі - продажу будинку не укладений, і як зазначають ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовилися купувати будинок.

Отже, з пояснень сторін вбачається, що конкретно оформлення саме договору купівлі- продажу автомобілю не оговорювався; ціна продажу автомобіля не визначалася, кошти за автомобіль ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 не передавалися.

13 січня 2016 року ОСОБА_4 згідно довіреності переоформив автомобіль на ім'я своєї дружини ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу.

За цим договором продаж автомобіля вчинено за 300000(триста тисяч) грн.

Але, як зазначила ОСОБА_3, фактично вона передала своєму чоловікові ОСОБА_4 за автомобіль 30000( тридцять тисяч) грн.

ОСОБА_4 підтвердив факт отримання саме 30000 грн., але кошти за автомобіль ОСОБА_1 не передавав, а витратив на свої потреби.

При цьому і ОСОБА_1 не зазначає, що отримав будь-які кошти за автомобіль.

З наведеного вбачається, що волевиявлення на продаж автомобіля у ОСОБА_1 відсутнє, а тому договір є недісним.

При цьому колегія не входить в обговорення та з'ясування питання чи передавалися за попереднім договором купівлі -продажу житлового будинку кошти у сумі 300000 грн. у якості авансу чи передавався у такій якості автомобіль; це не є предметом розгляду.

Договір купівлі- продажу автомобіля слід визнати недійсним і визнати за ОСОБА_1 право власності на нього.

Повернення сторін у попередній стан згідно вимог ст. 216 ЦК України не відбувається, оскільки ОСОБА_1 кошти за автомобіль не отримували, що підтвердили обидві сторони.

Автомобіль підлягає витребуванню у ОСОБА_3, оскільки власником автомобіля згідно договору купівлі-продажу є саме вона.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя задоволенню не підлягають, оскільки ці обставини не є предметом розгляду; позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з такими вимогами не заявлено, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними відповідачами при таких вимогах.

Рішення суду у частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надано доказів спричинення їм моральної шкоди діями відповідачів.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду підлягає скасуванню, окрім відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, припинення права власності на автомобіль, витребування автомобіля з незаконного володіння -задовольнити частково.

Визнати недійсними дії ОСОБА_3 щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на автомобіль PEUGEOT 3008. 2011 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В.

Припинити право власності ОСОБА_3 на автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В.

У задоволенні позову про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на автомобіль PEUGEOT 3008, реєстраційний номер НОМЕР_1. ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В -відмовити.

Витребувати у ОСОБА_3 автомобіль PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В.

Визнати недійсним договір від 13 січня 2016 року купівлі-продажу автомобіля PEUGEOT 3008, 2011 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, укладений між ОСОБА_1, від імені якого діяв за довіреністю ОСОБА_4, та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1586, 76 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1586, 76 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: