Справа № 442/5057/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2016 рокуДрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в м. Дрогобичі заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом малого підприємства «Західтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов»язків, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом малого підприємства «Західтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов»язків.

У судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Гарасимків Л.І.

В обґрунтовування заяви про відвід судді представник позивача адвокат ОСОБА_1 зазначає, що суддею Гарасимків Л.І., як слідчим суддею надавалася правова оцінка правовідносинам, що виникли між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони, які підлягають перевірці і дослідженню в порядку кримінально провадження, які є дотичними до трудових правоввідносин, що виникли між ОСОБА_2 і МПП "Західтранс", керівником якого є ОСОБА_5, які входять до предмета доказування у цивільній справі. Відтак, вище вказані факти викликають сумнів в об»єктивності та упередженості судді щодо розгляду вказаної цивільної справи.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У контексті ст..8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз»яснення, щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватись судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта», рішення від 29 квітня 1989 року номер справи 11/1987/134/188, зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Посилання представника позивача, щодо надання правової оцінки як слідчим суддею, скерування скарги до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення судді до дисциплінарної відповідності, не є підставою для відводу судді, оскільки склад суду для розгляду конкретної справи в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області визначається автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності розподілу справ під час реєстрації в суді позовних заяв, клопотань та скарг, подана заява фактично зводиться до незгоди громадянина ОСОБА_5 з рішеннями, які приймаються суддею Гарасимків Л.І. під час розгляду справ, які знаходяться в її провадженні , що відповідно до вимог ЦПК України не є підставою для відводу та містить їх оцінку, в тому числі й таку, яка відноситься до компетенції Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги на прийняте суддею рішення по справі.

Таким чином, піддавши аналізу підстави, що можуть викликати сумнів учасників розгляду справи у обєктивності судді та незважаючи на відсутність обставин, які свідчать про унепередженість судді і відсутність самого факту неупередженості з його боку, так як обставини, які наведені представником позивача не відповідають вимогам ст. 20 ЦПК України, однак для усунення можливих наслідків таких дій у вигляді незгоди із рішенням суду через саму особу судді - головуючої, необхідно заяву про відвід судді задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 20, 24 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом малого підприємства «Західтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої працівником під час виконання трудових обов»язків, задоволити.

Справу передати у канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для визначення судді через автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду по справі.

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків