Справа № 755/7726/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000,00 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 червня 2015 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, керуючи технічно справним автомобілем «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області в напрямку до міста Київ, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, чим порушив вимоги пункту 1.5 ПДР України, проявив неуважність, чим порушив вимоги пункт 2.3 «б» ПДР України, не обрав безпечну швидкість духу, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, не впоравшись з керуванням, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги підпункту 1.3. пункту 34.1 ПДР України, згідно з яким «лінію 1.3 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення керованого ним автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, з автомобілем «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалась у зустрічному напрямку до села Дімітрово Броварського району. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, пасажир ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому шийного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку від яких загинув, а пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: переломів верхньої та нижньої щелепи, перелому кісток носа, перелому 2-го ребра зліва, а також струсу головного мозку. Грубе порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 та підпункту 1.3. пункту 34.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_4 та заподіяння потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Він є власником автомобіля «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2, який в ДТП пошкодив третя особа. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 3115 року у справі за № 361/7148/15-к ОСОБА_2 визнано винуватим у пред'явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого частиною статті 286 КК України та призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди - 333 201, 38 гривень, у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 гривень, а всього стягнуто 343 201, 38 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати: 3 991, 2 гривень - за проведення експертизи. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2 в частині цивільного позову потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1 змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь його користь 50 000, 00 гривень матеріальної шкоди. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Він повідомив відповідача про настання дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчить повідомлення від 23 вересня 2015 року. Заявою від 26 лютого 2016 року він просив відповідача здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП. Листом від 15 березня 2016 року відповідач відмовився здійснити відшкодування шкоди йому, заподіяної в результаті ДТП за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що по факту вчиненого ОСОБА_2 ДТП ухвалою Апеляційного суду Київської області з останнього було стягнуто на його користь суму матеріальної шкоди, проте кошти не було відшкодовано, а потерпілі ДТП його просто пожаліли та не стали з нього стягувати вказану суму.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заперечення, в яких просила справу слухати без присутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2015 року близько 20 години 30 хвилин по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області в напрямку до м. Києва між автомобілем «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 загинув, а пасажир ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року було встановлено, що 20 червня 2015 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним автомобілем «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області в напрямку до міста Київ, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, чим порушив вимоги пункту 1.5 ПДР України, проявив неуважність, чим порушив вимоги пункт 2.3 «б» ПДР України, не обрав безпечну швидкість духу, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, не впоравшись з керуванням, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги підпункту 1.3. пункту 34.1 ПДР України, згідно з яким «лінію 1.3 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення керованого ним автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, з автомобілем «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалась у зустрічному напрямку до села Дімітрово Броварського району. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1, пасажир ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому шийного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку від яких загинув, а пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: переломів верхньої та нижньої щелепи, перелому кісток носа, перелому 2-го ребра зліва, а також струсу головного мозку.

Вказаним вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 гривень моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 гривень моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 333201,38 матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 3991,2 гривень процесуальних витрат за проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2 в частині цивільного позову потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1 змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000 гривень матеріальної шкоди.

За нормою частини четвертої ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SATURN SL», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована не була.

26 лютого 2016 року позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 червня 2015 року в м. Бровари по вул. Кутузова.

Відповідно до листа-відповіді Департаменту врегулювання Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15 березня 2016 року, позивачу було повідомлено про відсутність правових підстав для виплати відшкодування щ фонду захисту потерпілих, оскільки судом вже було визначено особу, яка зобов'язана відшкодувати заподіяну йому шкоду.

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ, серед іншого, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. (п.39.1 та п.39.2 ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»)

Відповідно до п.п. а п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2016 року, з ОСОБА_2 на користь позивача вже було стягнуто суму матеріальної шкоди у розмірі 50 000 гривень в розрізі розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні, тобто реалізовано право отримання матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у зв'язку з чим стягнення повторно вказаної суми матеріальної шкоди є необґрунтованим.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Висновок Верховного суду України, пов'язаний з тим, що внаслідок таких «правовідносин» виникає два види зобов'язань, які «не виключають один одного»:

1) деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

2) договірне зобов'язання (страхове відшкодування) - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов Договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Законодавство надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує його одержувати. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, оскільки порушені права позивача відновлені відповідним судовим рішенням шляхом стягнення розміру заподіяної шкоди з особи, яка таку шкоду заподіяла.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 56, 60, 61, 88, 197, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: