Справа №487/4977/16-ц 24.11.2016 24.11.2016 24.11.2016
Провадження №22-ц/784/2605/16
Справа № 487/4977/16-ц Головуючий першої інстанції: Щербина С.В.
Провадження № 22-ц/784/2605/16 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.,

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа- Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

4 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини.

Позивачка зазначала, що з 05 вересня 2013 року проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу, а з 16 червня 2014 року у них народився син ОСОБА_6. З липня 2016 року вона з дитиною проживали окремо від ОСОБА_5 Як вказала ОСОБА_2, 16 липня 2016 року відповідач за її згодою забрав дитину до себе, пообіцявши повернути 18 липня 2016 року увечері, проте, до теперішнього часу дитину не повернув. Прибувши 15 серпня 2016 року до м. Одеса за місцем проживання ОСОБА_5 дізналась, що дитини там немає. Спроби повернути дитину за допомогою правоохоронних органів результатів не дали.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила визначити місце проживання сина ОСОБА_6 - з нею.

06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом відібрання у ОСОБА_5 їх дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передачі її матері. Дану заяву обґрунтовувала тим, що дитина незаконно утримується родичами відповідача та, на її думку, існує загроза вивозу дитини до Криму, де у відповідача є родичі і куди відповідач збирається переїхати на постійне місце проживання. При цьому, зазначила, що дитині за своїм віком потребує материнського піклування, правильного харчування, медичного нагляду, відсутність цього може призвести до ризиків погіршення стану здоровя. Тому, з метою недопущення негативних наслідків по відношенню до малолітньої дитини, а також враховуючи неможливість виконання рішення суду у разі задоволення її позову, просила задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою судді цього ж суду від 07 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Постановлено відібрати у ОСОБА_5 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати його матері - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та постановити нову про відмову у задоволенні такої заяви позивачки. В апеляційній скарзі зазначав про порушення судом норм процесуального права, а також про те, що судом не враховано, що він як батько дитини має рівні права із ОСОБА_2 на виховання сина, до того ж позивачкою не було наведено доказів заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам дитини.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити без змін ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2016 року.

Від третьої особи надійшла заява із проханням залишити оскаржувану ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в судовому засіданні, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову суд виходи в з того, що для гарантування виконання можливого рішення суду, виходячи у інтересів дитини, з метою подолання негативних наслідків, у звязку з протиправною поведінкою батька дитини, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті та набрання законної сили судового рішення шляхом відібрання дитини і повернення її матері ОСОБА_2

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Так, підстави та порядок відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав передбачено ст. 170 СК України. Частиною 1 цієї статті встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами або вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Отже, задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову про визначення місця проживання дитини у обраний позивачкою спосіб шляхом відібрання дитини від батька суд фактично вийшов за межі заявлених позовних вимог, вирішивши вимоги про відібрання дитини без розгляду справи по суті, хоча таких позовних вимог ОСОБА_2 не було заявлено,

Відтак, забезпечивши позов про визначення місця проживання дитини у спосіб, зазначеній у клопотанні ОСОБА_2, суд першої інстанції фактично припустився порушень процесуального права, застосувавши заходи забезпечення позову, що не відповідають позовним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 303, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2016 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: І.В. Лівінський

ОСОБА_8