Провадження №: 4-с/752/170/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року Голосіївський районний суд м Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Тасенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., вчинені ним під час винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 51936569) з підстав, не передбачених статтею 26 Закону № 606-XIV.

за заявою представника стягувача - ОСОБА_3 від 08 серпня 2016 року, поданої на підставі виконавчого листа № 752/14139/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 21 липня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що заочним Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року у цивільній справі № 752/14139/15-ц за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості постановлено: стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.04.2016 року в розмірі 165 761,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення еквівалентно 4 456 553,94 грн., 5% прострочення від суми основного зобов'язання по договору за кожен календарний місяць у розмірі 348 098,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення еквівалентно 9 358 760,58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн., що разом складає належну до стягнення суму у розмірі - 13 818 968,50 грн.

21.06.2012 року за вищевказаним рішенням, що набрало законної сили, Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист.

08.08.2016 року представником стягувача ОСОБА_3, через канцелярію Міністерства юстиції України, було подано заяву про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа № 752/14139/15-ц від 21 липня 2016 року.

На підтвердження наданих повноважень ОСОБА_3 посадовій особі Міністерства юстиції України, що здійснювала прийом заяви про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа від 08 серпня 2016 року, було пред'явлено оригінал довіреності від 22 січня 2015 року (серія ВТХ № 071308), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксаною Іванівною, зареєстрованої в реєстрі за № 127, ксерокопію якої було долучено в якості додатку до згаданої заяви.

Викладені обставини підтверджуються Реєстром поданої до Міністерства юстиції України документації про прийняття заяви від 08 серпня 2016 року, завіреного підписом посадової особи, що здійснювала прийом документів, та печаткою Міністерства юстиції України «№ 2 Управління документального забезпечення».

Подана представником стягувача заява від 08 серпня 2016 року за формою і змістом відповідала вимогам статті 18 Закону № 606-XIV.

12 серпня 2016 року Державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи свої дії Державний виконавець послався на пункт 8 статті 26 Закону № 606-XIV та відзначив: «Довіреність, надана представником стягувача, не завірена належним чином, а саме: довіреність посвідчена нотаріально, а разом з матеріалами надано незавірену світлокопію довіреності».

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень ту у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедурні повноваження державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження встановлені статтею 26 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з ненаданням належним чином завіреної довіреності, яка підтверджує повноваження представника стягувача, Державний виконавець послався на приписи пункту 8 вищевикладеної норми.

Чинним законодавством не передбачено переліку обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження. Тому, посилання Державного виконавця на приписи пункту 8 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, по причині надання ксерокопії нотаріально посвідченої довіреності представника стягувача, що виключає здійснення виконавчого провадження, вважає хибним.

Питання посвідчення повноважень представників сторін у виконавчому провадженні врегульовані положеннями статті 9 Закону № 606-XIV та пункту 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Згідно з частиною п'ятою статті 9 Закону № 606-XIV повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження (пункт 2.11.3. Інструкції).

При поданні заяви про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа від 08 серпня 2016 представником стягувача на підтвердження його повноважень було надано оригінал довіреності від 22 січня 2015 року (серія ВТХ № 071308, який після пред'явлення був повернутий йому посадовою особою Міністерства юстиції України, що здійснювала прийом цих документів, а ксерокопію вказаної довіреності було долучено до самої заяви.

Наведені обставини свідчать, що представник стягувача при поданні заяви про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа від 08 серпня 2016 діяв у відповідності до законодавства, на підтвердження своїх повноважень надав довіреність, оформлену відповідно до вимог закону, проте Державний виконавець, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, діяв поза межами закону та наданих повноважень.

За правилами частини другої статті 26 Закону № 606-XIV про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 серпня 2016 року була надана представнику стягувача ОСОБА_3 16 серпня 2016 року під час прийому громадян Державним виконавцем. Наведеним підтверджується дотримання строку, встановленого частиною четвертою статті 26 Закону № 606-XIV та статтею 385 Цивільного процесуального кодексу України, для подання скарги на дії державного виконавця.

В судовому засіданні представник скаржника за дорученням вимоги скарги підтримує. Справу просить розглянути без його участі.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін С.В. в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою що підлягає задоволенню.

За приписом ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд вважає, що з дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. не відповідають припису ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» за якою державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Представником стягувача ОСОБА_3, через канцелярію Міністерства юстиції України, було подано заяву про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа № 752/14139/15-ц від 21 липня 2016 року до якої на підтвердження наданих повноважень представника посадовій особі Міністерства юстиції України, що здійснювала прийом заяви про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа від 08 серпня 2016 року, було пред'явлено оригінал довіреності від 22 січня 2015 року (серія ВТХ № 071308), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксаною Іванівною, зареєстрованої в реєстрі за № 127, ксерокопію якої було долучено в якості додатку до заяви. Таким чином повноваження представника були перевірені з моменту реєстрації та прийняття заяви.

12 серпня 2016 року було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на пункт 8 статті 26 Закону № 606-XIV т«Довіреність, надана представником стягувача, не завірена належним чином, а саме: довіреність посвідчена нотаріально, а разом з матеріалами надано незавірену світлокопію довіреності».

Процедурні повноваження державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження встановлені ст. 26 вищевказаного закону, відповідно до ч.1 ст.26 цього Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Державний виконавець посилаючись на приписи пункту 8 вищевикладеної норми незобов'язаний був вказати закон що виключає відкриття виконавчого провадження.

Посилання на приписи пункту 8 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, з підстав надання ксерокопії нотаріально посвідченої довіреності представника стягувача суперечить обставинам приймання канцелярію Міністерства юстиції України, заяви представника за дорученням про прийняття до виконавчого провадження виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа № 752/14139/15-ц від 21 липня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,20,26,31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-61, 383 - 389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., вчинені ним під час винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 51936569) з підстав, не передбачених статтею 26 Закону № 606-XIV

за заявою представника стягувача - ОСОБА_3 від 08 серпня 2016 року, поданої на підставі виконавчого листа № 752/14139/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 21 липня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Ладиченко