Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1159/16-ц Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 81 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця управління юстиції Житомирської області та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою. Просила скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 42195323 від 13.10.2015 року, як таку, що прийнята в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заяву обґрунтовувала тим, що рішення Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2002 року не виконано фактично і в повному обсязі.

Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області та постановити нову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2015 року.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу заявник зазначає, що оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2015 року вона не отримала, оскільки така не була направлена їй державним виконавцем. Про наявність такої постанови вона дізналася тільки з відповіді управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 28.03.2016 року за її скаргою з приводу неправомірних дій державного виконавця. Тому вважає, що подала скаргу до суду у визначений законом (ст.385 ЦПК) десятиденний строк з дня, коли дізналася про порушення своїх прав. А відтак звертатись до суду з клопотанням про поновлення строку на подання скарги потреби нема.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом статтей 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Тобто, за загальним правилом, обчислення строків для оскарження виконавчих дій починається не з моменту винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем, а з моменту отримання процесуального документу зацікавленою особою.

З матеріалів справи вбачається, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка оскаржується ОСОБА_2 винесена 13.10.2015 року.

Відомостей про направлення копії даної постанови на адресу заявника ОСОБА_1, як і дані про отримання такої постанови заявником матеріали справи не містять.

Скарга на постанову подана до суду заявником 18.04.2016 року (а.с.3).

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову суддя виходила з того, що скарга подана після закінчення строку встановленого ст.385 ЦПК України і заявником не подано клопотання про його поновлення та не надано суду доказів поважності пропуску строку.

Однак, при цьому суддя в повній мірі не врахувала наведених обставин та норм закону. Зокрема не перевірила, чи направлялась державним виконавцем копія оскаржуваної постанови заявнику та чи нею отримана і коли, не визначилася з обчисленням початку строку для подання скарги до суду при оскарженні виконавчих дій та його закінчення, помилково вважаючи початком такого строку моментом винесення постанови державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження, а не з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (моменту отримання процесуального документу).

Відтак, ухвала про залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 постановлена суддею передчасно.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі порушено порядок, встановлений для його вирішення, то відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню і передачі даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді