АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2128/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Міщенко К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівПодороги В. М., Фетісової Т. Л.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа , ОСОБА_8 про звільнення від оплати судового збору, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання житлового будинку та набутого майна спільним сумісним майном, права власності на ідеальну частину житлового будинку, розподіл спільного сумісного майна та повернення частини спільного майна в натурі, або відшкодування грошової компенсації, витребування документів з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про звільнення від оплати судового збору, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання житлового будинку та набутого майна спільним сумісним майном, права власності на ідеальну частину житлового будинку, розподіл спільного сумісного майна та повернення частини спільного майна в натурі, або відшкодування грошової компенсації, витребування документів з чужого незаконного володіння.

Позивач просила суд:

- розглянути питання про звільнення позивача - ОСОБА_6 від оплати судового збору під час звернення, відповідно до положень ст.ст.3,15,118-120 ЦК України до суду з даною позовною заявою та вимогами, пов'язаними між собою, що містять способи захисту, передбачені ст. 16 ЦК України за захистом порушеного права, як обов'язкової вимоги, передбаченої п.5 ст.119 ЦПК України з урахуванням положень ч.3 ст.82 ЦПК України;

- під час підготовки справи до розгляду витребувати у відповідача - ОСОБА_7 - правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, а також на присадибну земельну ділянку, на якій розміщений вказаний житловий будинок та правовстановлюючі документи, які підтверджують статус ОСОБА_6 як багатодітної та одинокої матері;

- призначити по справі товарознавчу експертизу;

- встановити факт проживання та наявності права на майно жінки та чоловіка, якими є відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_8, як осіб, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, у період з 26 лютого 2008 року по 26 квітня 2014 року та ведення спільного господарства під час проживання в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, який належить на праві власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7;

- визнати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 спільним сумісним майном ОСОБА_6 та ОСОБА_8 як жінки та чоловіка, що спільно проживають, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому шлюбі;

- визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, який належить на праві власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7;

- зобов'язати відповідачку ОСОБА_7 передати ОСОБА_6 придбане нею за власні кошти майно, або відшкодувати його повну вартість, у т.ч. вартість проведених робіт по газифікації, ремонту та переобладнанню житлового будинку за цінами станом на 01 липня 2016 року урахуванням індексу інфляції за 2011-2016 p.p. включно, що становить 70 000 гривень;

- зобов'язати відповідача передати ОСОБА_6 технічну документацію та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 та не чинити перешкод у користуванні вказаним житловим будинком;

- зобов'язати відповідача та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову , повернути ОСОБА_6 документи, які підтверджують її правовий статус як багатодітної та одинокої матері та які зберігаються в житловому будинку по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_7;

- з метою забезпечення позову та подальшого розподілу спільного сумісного майна жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, під час підготовки справи до розгляду, на підставі ст.152 ЦПК України, накласти арешт та заборону на відчуження житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, що належить на праві власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7 до моменту повного виконання відповідачем всіх боргових зобов'язань.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 05.08.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено /а.с.42/.

Іншою ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 05.08.2016 року позовну заяву ОСОБА_6 було залишено без руху /а.с.43/.

Не погодившись з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху , ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи яку зазначила, що судом неправомірно було відмовлено їй у клопотанні про звільнення від сплати судового збору і неправомірно було залишено її позовну заяву без руху, що перешкоджає подальшому розгляду справи по суті і позбавляє її права на судовий захист, оскільки для цього у суду не було підстав, а зазначені судом недоліки позовної заяви відповідно до ЦПК України не дають право суду для постановлення такої ухвали.

Апелянт просить суд скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 05.08.2016 року про залишення апеляційної скарги без руху та постановити нову ухвалу , з урахування положень п.п.5,7 ч.1 ст.301 ЦПК України та з метою забезпечення можливості для продовження розгляду справи судом першої інстанції.

Ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції згідно переліку зазначених в пунктах 1-33. І відповідно до даного переліку оскарження в апеляційному порядку ухвали про залишення позовної заяви без руху окремо від рішення суду - не передбачено.

Ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху відсутня в переліку ст.293 ЦПК України. Але суд першої інстанції вимог ч.2 ст.293 ЦПК України не виконав та направив матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року про залишення її позову без руху до апеляційного суду для розгляду скарги.

Тому , за таких обставин, та враховуючи , що рішеннями Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010 , від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010 , від 8 липня 2010 року N 18-рп/2010 дано офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України і відповідно до роз'яснень, наданих Конституційним Судом України, положення вказаних пунктів ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і про відмову в забезпеченні позову та скасуванні забезпечення позову; як про роз'яснення рішення, так і про відмову в роз'ясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі, виходячи із того, що згідно з пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження , - колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки прямої заборони на оскарження ухвали про залишення без руху позовної заяви ЦПК України не містить, то , з метою недопущення тяганини і дотримання розумних строків розгляду справи, а також забезпечення права сторони на судовий захист, яке гарантоване статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом та яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене, - наявні підстави для апеляційного розгляду даної скарги.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга е підлягає до задоволення, оскільки ,залишаючи позовну заяву ОСОБА_6 без руху , суд послався на норму ст.119 ЦПК України та вимагав від заявника надання доказів і розрахунків на доведення її позовних вимог /а.с.43/

Проте вимога суду про надання таких доказів до початку розгляду справи з посиланням на норму ст.119 ЦПК України є безпідставною і помилковою, оскільки в діючій редакції ЦПК України дана норма не передбачає зобов'язання позивача зазначати докази, що підтверджують кожну обставину , викладену у позовній заяві, (як вказав суд, пославшись на редакцію ст.119 ЦПК України, що вже не діє) .

Також передчасною і необґрунтованою є й вимога суду про необхідність сплати судового збору, оскільки , постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору /а.с.42/, суд , в порушення ст.209,210,213 ЦПК України , її належним чином не обґрунтував та не розглянув при цьому всі обставини на які посилалася позивач в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, зокрема щодо наявності на її утриманні п'яти !!! неповнолітніх дітей , свідоцтва про народження яких маються в матеріалах , що надала позивач /а.с.12-17/, також не дав оцінку тій обставині, що позивач ніде не працює /а.с.18-20/.

Крім того, при вирішенні даного питання суд не врахував положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практики Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції. Якими хоч і не визнається необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду, але, разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), передбачається , що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно, за встановлених обставин , враховуючи, що суд допустив неповноту при розгляді питання про звільнення позивача від сплати судового збору, порушив норми ст.119 ЦПК України та визначив до усунення недоліки позовної заяви , що не передбачені нормами процесуального закону , помилково залишивши позовну заяву ОСОБА_6 без руху , то колегія суддів в цій частині погоджується з доводами апеляційної скарги.

Тому, оскільки ухвала Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_6 без руху є передчасною та постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України , вона має бути скасована, а матеріали за даним цивільним позовом належить направити до Тальнівського районного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі в порядку , що передбачений главою 2 ЦПК України. Оскільки , відповідно до ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішити це питання самостійно, шляхом постановлення відповідної ухвали.

Керуючись ст. ст. 303,307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року - задовольнити частково.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 , про звільнення від оплати судового збору, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання житлового будинку та набутого майна спільним сумісним майном, права власності на ідеальну частину житлового будинку, розподіл спільного сумісного майна та повернення частини спільного майна в натурі, або відшкодування грошової компенсації, витребування документів з чужого незаконного володіння - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про звільнення від оплати судового збору, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання житлового будинку та набутого майна спільним сумісним майном, права власності на ідеальну частину житлового будинку, розподіл спільного сумісного майна та повернення частини спільного майна в натурі, або відшкодування грошової компенсації, витребування документів з чужого незаконного володіння - направити до Тальнівського районного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :