Провадження №22-ц/784/431/16
Справа № 484/1017/15-ц Головуючий в 1 інстанції Мельничук О.В.
Провадження № 22ц/784/431/16 Доповідач Маляренко І.Б.
Категорія: 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Темнікової В.І., Прокопчук Л.М.

За участю секретаря: Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

18 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заявлених вимог Банк послався на те, що 06.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000 доларів США на термін до 05.06.2017 року.

Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з кредитним договором.

Банк свої зобовязання виконав, а відповідач від виконання взятих на себе зобовязань ухилився, внаслідок чого станом на 02.02.2015 року утворилась заборгованість, яка станом на 02.02.2015 року складає 418074,75 грн., а саме: 3037,23 грн. заборгованість за кредитом, 138798,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 17754 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 258488,56 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 рокупозовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, стягнуто також з ОСОБА_1 3654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідившиматеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і

обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов

задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається із копії кредитного договору № NKUCGА00000087 від 06.06.2007 року та заяви на видачу готівки від 11.06.2007 року, відповідач отримав у позивача кредит в сумі 10000 доларів США з умовою повернення до 05.06.2017 року включно, зі сплатою за користування відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту і 0,20% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати. Періодом сплати зазначено період з 20 по 27 число кожного місяця, щомісячними платежами. Також при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого даним договором, Банк має право застосовувати та нараховувати пеню та штрафні санкції.

У 2010 році ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду із позовом до ОСОБА_1, і з рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.06.2011 року вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 08.07.2010 року утворилась заборгованість по кредиту у сумі 9258.31 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1704.72 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 280 доларів США і пені за несвоєчасне виконання договірних зобовязань у сумі 607.22 доларів США, а також штрафних санкцій: фіксованої частини 63.37 доларів США та процентної складової 592.51 доларів США, а всього у гривневому еквіваленті - 98673.40 грн.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено у повному обсязі.

Враховуючи наявність вищезазначеного судового рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» у травні 2015 року змінило заявлені позовні вимоги, просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 25903.02 долари США, що за курсом 16.14 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.02.2015 року складає 418074.75 грн.: 188.18 доларів США (3037.23 грн.) заборгованість за кредитом; 8599.44 доларів США (138794.96 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом; 1100.00 доларів США (17754 грн.) заборгованість по комісії за користування кредитом; 16015.40 доларів США (258488.56 грн.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього у гривневому еквіваленті 418074.75 грн.

Задовольняючи змінені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з наступного.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того

ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Системний аналіз ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору дає підстави дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається із змісту кредитного договору, Банк зобов?язався щорічно вносити за боржника страхові внески, які той повинен сплачувати на умовах, встановлених цим договором.

Обов'язок Банку з перерахування сум кредиту в рахунок оплати страхових платежів та порядок такого перерахування міститься в п. 2.1.3 кредитного договору, строк повернення зазначених сум кредиту відповідно до п. 2.2.7 кредитного договору складає 30 днів з дня видачі такої частини кредиту.

Розділом 5 кредитного договору передбачена відповідальність сторін, зокрема, нарахування пені за несвоєчасне виконання умов договору.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає тіло кредиту у вигляді сплачених Банком страхових платежів, проценти за користування кредитними коштами, в тому числі, і стягнутими за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.06.2011 року, яке залишилось невиконаним, заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня за порушення строків виконання зобовязань.

Проте не може погодитись колегія суддів з оцінкою судом першої інстанції доводів відповідача ОСОБА_1 про необхідність застосування позовної давності.

Суд визнав їх необґрунтованими, виходячи з того, що строк дії кредитного договору передбачений по 05.06.2017 року включно, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором вимог до поручителя має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобовязання, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі.

Проте в даному випадку суд не взяв до уваги наступного.

Звертаючись до суду, Банк послався на те, що судове рішення від 29.06.2011 року відповідачем залишається не виконаним.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів.

Верховний суд України (справа №6-1206цс15) зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання передбачених штрафних санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, позов заявлено у березні 2015 року, таким чином в межах позовної давності може бути стягнута заборгованість по кредиту, процентам та комісії за користування ним, лише за період, починаючи з 20.03.2012 р., штрафні санкції в межах року.

Згідно з розрахунком позивача, наданим суду апеляційної інстанції, вона буде складати: заборгованість за кредитом у сумі 124.82 доларів США, що еквівалентно 2014.59 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 5953.32 доларів США, що еквівалентно 96086.58 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 700 доларів США, що еквівалентно 11298.00 грн.; 82754.94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором сумі 5127.32 доларів США, що еквівалентно 82754.94 грн. , а всього 11905.46 доларів США, що еквівалентно 192154.11 грн.

Із врахуванням наведеного і вимог ст. 309 ЦПК України колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що не в повній мірі відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, розмір судових витрат, відповідно, складає 1680.84 грн.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 05.02.2016 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року у сумі 4019.40 грн. до ухвалення рішення апеляційним судом Миколаївської області.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKUСGA00000087 від 06.06.2007 року, станом на 20.03.2015 року, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 124.82 доларів США, що еквівалентно 2014.59 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 5953.32 доларів США, що еквівалентно 96086.58 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 700 доларів США, що еквівалентно 11298.00 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором сумі 5127.32 доларів США, що еквівалентно 82754.94 грн., а всього стягнути 11905.46 доларів США, що еквівалентно 192154 (ста дев'яносто двом тисячам ста п'ятдесят чотирьом) гривням 11 копійкам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1680 (тисяча шістсот вісімдесят) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету м. Миколаєва судовий збір у сумі 4019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) гривень 40 копійок.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржене

шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: