Справа№751/950/16-ц
Провадження №6/751/132/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 26.11.2009 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 26.11.2009 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, поновлення строку на подачу заяви про скасування рішення третейського суду (а.с.2-3).

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішення третейського суду, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що дана справа не підвідомча третейському суду оскільки кредит надався в іноземній валюті, проведення розрахунку валютними цінностями мають публічну основу, а тому дані спори не можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами. Вказує, що про рішення третейського суду дізналася лише в січні 2016 року від ОСОБА_4, у звязку з чим пропустила передбачений законодавством термін його оскарження, який просить поновити.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Доповнив, що копію оскаржуваного рішення заявник не отримувала, так як за адресою фактичного місця проживання, яка зазначена в договорі поруки, рішення їй не направлялось.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк» та заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, від заінтересованих осіб надійшла заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.31, 33). Суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах доказів.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, матеріали справи третейського суду №3749-3/09, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз 26.11.2009 року суддею Кудрявцевою О.О. по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були задоволенні в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 412 736,42 грн, судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 100 грн (а.с.4-6 даної справи, а.с.54-56 третейської справи).

Суд, виходячи із змісту ст.51 Закону України Про третейські суди та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року, вважає, що з метою захисту прав та інтересів сторін органами правосуддя, якими не є третейські суди, заяву сторін необхідно вирішувати по суті.

При вирішенні питання про дотримання ОСОБА_2 строків, передбачених ст. 51 Закону України Про третейські суди, суд враховує, що як наголосив Європейський суд з прав людини у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обовязки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне.

Враховуючи те, що рішення третейського суду було винесено 26.11.2009 року, однак у матеріалах третейської справи відсутні відомості щодо отримання заявником рішення третейського суду, що також підтверджується копією конверта не врученого адресатові у звязку «із закінченням терміну зберігання» (а.с.23), заява про скасування рішення була подана до суду 25.01.2016 року (а.с.7 даної справи), після того, як заявник дізналася про існування даного рішення, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Частиною третьою статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №SME0018352 про надання останньому кредиту в сумі 30 000 доларів США на строк користування 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23% (а.с.37-39 даної справи, а.с.10-12 третейської справи). В той же час, 06.10.2010 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 були укладені договори поруки (а.с.40-43 даної справи, а.с.18-19, 23-24 третейської справи).

Пункт 6.5 кредитного договору від 06.10.2008 року та п.4.4. договорів поруки від 06.10.2008 року визначає домовленість сторін про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами, з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

За змістом статей 1, 2, 6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом за укладеним резидентами кредитним договором була іноземна валюта долари США.

Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14, у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а отже відповідно до пункту 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, пункту 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Інших підстав визначених Законом України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України судом не встановлено.

Заявником понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн (а.с.1), які у відповідності до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 218, 389-1, 389-4- 389-6, 293 ЦПК України, Законом України Про третейські суди, суд, -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 26.11.2009 року у справі №3749-3/09.

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 26.11.2009 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати повністю рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 26.11.2009 року у справі №3749-3/09 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Маслюк