Справа №: 398/56/16-ц
"13" грудня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
за участю: секретарів Дудченко О.Ю., Василяки І.І.,
адвоката ОСОБА_1, яка діє за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -
позивач звернулася до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі, розмір якої буде визначений після отримання довідки про розмір заборгованості; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 грудня 2015 року по дату ухвалення судового рішення включно, виходячи з розміру середньоденного заробітку у 67 грн. 22 коп., що на дату звернення до суду із позовом складає 1008 грн. 30 коп.; 1000 грн. у якості моральної шкоди.
Позов мотивує тим, що з 24.11.2010 року до 10.12.2015 року працювала на підприємстві відповідача. 10.12.2015 року була звільнена за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводяться в день звільнення, а якщо в день звільнення він не працював, то не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ст. 115 КЗпП).
Але при звільненні з роботи, їй не виплатили заборгованість по зарплаті та компенсацію за невикористану відпустку.
Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини підприємства належних працівнику сум в день звільнення, підприємство повинно сплатити йому середній заробіток за час затримки. Зазначає, що згідно її розрахунку її середньомісячна заробітна плата становила 1378 грн., а середньоденна 67,22 грн., отже відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за період з 11 грудня 2015 року по дату ухвалення рішення суду, з розрахунку 67,22 грн. на день.
Крім того, зазначає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, строків розрахунку при звільненні призводять до моральних страждань. Несвоєчасна виплата заробітної плати, порушення вимог закону щодо обовязковості проведення розрахунку при звільненні позбавляє її можливості своєчасно та у повній мірі забезпечувати власні потреби, потреби членів своєї родини, а необхідність звертатись до друзів та знайомих з приводу надання коштів у позику принижують її людську гідність.
Такі порушення її законних прав призводять до втрати нормальних життєвих звязків та вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому вважає що відповідач повинен їй виплатити моральну шкоду в розмірі 1000 грн., який повністю відповідає глибині душевних страждань.
Сторони на розгляд справи не зявились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлялись належним чином. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст., ст.47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе, що в цьому немає його вини. Сама по собі відсутність коштів не виключає його відповідальності.
Частина 1 ст. 237-1 КЗпПУ передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Судом встановлено наступне.
Позивачка працювала на підприємстві відповідача та 10.12.2015 року звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.8).
Згідно позовної заяви при звільнені з нею не проведено розрахунок, однак доказів в підтвердження заборгованості по виплаті їй заробітної плати, нею до суду не надано. Всі доводи в позові позивачкою зазначені без підтверджуючих документів.
10.02.2016 року судом також було постановлено ухвалу про витребування доказів у ТОВ «Айсберг», якою було зобовязано відповідача надати до суду належним чином завірену довідку про заборгованість по зарплаті із зазначенням періоду її утворення та про розмір середньоденного заробітку ОСОБА_2 Але дана ухвала суду відповідачем не виконана.
Відповідно до статей 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Позивачці та її представнику було оголошено ч.1 ст. 60 ЦПК України та розяснено обовязок надання доказів та наслідки їх ненадання.
Згідно ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Проте, всупереч вказаним нормам, позивачем та його представником не представлено належних доказів на підтвердження того, що відносно ОСОБА_2 відповідач порушував вимоги трудового законодавства в частині оплати праці, що було б підставою для стягнення нарахованої, але не виплаченої зарплати; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. За вказаних обставин законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому в позові слід відмовити.
Так, як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору (його вимоги виникли з трудових відносин) і в задоволені позову відмовлено, то судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.
Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 218, 224- 226, 228 ЦПК України, суд, -
В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсберг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.
Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: