Справа № 275/586/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

судового розпорядника ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті відповідачкою ОСОБА_4 подано клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідні вимоги, які заявлені у позові мають розглядатися не за правилами позовного провадження, а в окремому провадженні. Крім того, позовна заява не місить посилання на докази, а долучені до неї документи не містять доказової інформації в контексті позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 підтримав доводи клопотання, пояснивши, що позивачка вводить суд в оману, намагаючись вирішенням позовних вимог в такій редакції, одночасно вплинути на ще інші, зокрема, спадкові, майнові правовідносини між сторонами на майбутнє. Він також вважає, що позовні вимоги не доведені, а докази, долучені до справи не підтверджують вказаний у позові обставин.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Позивачка та її представник заперечили проти заявленого клопотання з підстав того, що позовні вимоги не суперечать вимогам цивільного законодавства, подані у належній формі та забезпечені доказами, які суд матиме можливість оцінити під час розгляду справи і винесення судового рішення. Подання заяви в порядку окремого провадження є неможливим, оскільки аналогійні вимоги позивачкою вже подавались до суду в формі заяви порядку окремого провадження. Відповідна заява ухвалою суду від 24.10.2016 р. залишена без розгляду через наявний спір про право. Повнотне залишення без розгляду звернення, поданого в порядку позовного провадження порушуватиме право позивачки на доступ до правосуддя.

Дослідивши подане клопотання та почувши доводи сторін під час його обговорення, суд вважає за необхідне клопотання відхилити з огляду на наступне.

По-перше, згідно ухвали Брусилівського районного суду від 24.10.2016 року, копія якої долучена до позову, заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження з аналогічним змістом вимог, залишена без розгляду через встановлений судом спір про право та й саме за клопотанням заінтересованої особи - пані ОСОБА_4 та представником ОСОБА_6 Отже відповідні вимоги в порядку окремого провадження вирішуватись не можуть, що встановлено судовим рішенням.

По-друге, вичерпний перелік підстав для залишення без розгляду позовної заяви, викладений у ст.207 ЦПК України містить лише одну підставу, передбачену п.8 частини 1, яка найбільш наближена до доводів авторки клопотання про залишення позову без розгляду. Згідно цієї підстави, суд може залишити без розгляду позовну заяву в разі, коли провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 цього Кодексу…

Як зазначив пленум Верховного Суду України в пунктах 2, 7 постанові від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів, зокрема, недоведеності заявленої вимоги чи відсутності доказів. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявлені позову залишати заяву без руху чи повертати заявнику.

Отже посилання на відсутність доказів вимог позову не застосовна в контексті заявленого клопотання.

І по-третє, згідно змісту позовної заяви, позивачка не приховує, а навпаки, обґрунтовує свої позовні вимоги такими обставинами, як смерть ОСОБА_8, відкриття спадщини та її зацікавленість в відстоюванні своїх майнових прав у звязку з цим.

Згідно п.2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Такий висновок Верховного Суду України цілком відповідає засаді диспозитивності цивільного судочинства.

Отже суд не знаходить підстав для задоволення заявленого клопотання та, одночасно, розяснює відповідачці, що вирішення цього клопотання не є оцінкою доказів та не впливає на вирішення справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 10, 168, 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідачки ОСОБА_4 відхилити.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду по суті справи законодавством не передбачене, однак заперечення на неї можуть вноситись до апеляційної скарги на рішення справи по суті.

Суддя В.О. Руденко