Справа № 463/3945/16-ц
Провадження № 2/463/1816/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Кульчицького О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язання Міського ВДРАЦС РС ЛМУЮ внести зміни в актовий запис № 2914 від 29.06.2001р. про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши його прізвище «ОСОБА_5», по-батькові «ОСОБА_5» та в графі «батько» прізвище, ім'я та по батькові «ОСОБА_3» змінити на «ОСОБА_4».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.01.1991р. вона та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, однак з 1996р. фактичні шлюбні відносини між ними припинились, після чого почала проживати однією сім'єю з ОСОБА_4 За час їхнього спільного проживання, у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, біологічним батьком якого є ОСОБА_4 Оскільки на момент народження сина шлюб офіційно не був розірваним, батьком дитини записали її тодішнього чоловіка ОСОБА_3 Шлюб між нею та останнім офіційно розірвано 04.05.2001р., а 17.03.2007р. зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 Внаслідок ДТП, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув. За результатами аналізу ДНК, проведеного щодо біологічних зразків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (останній є сином ОСОБА_4 від першого шлюбу), з вірогідністю 97,9 % обоє мають одного біологічного батька. Визнання батьківства є необхідним для отримання страхового відшкодування на утримання сина після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з чим пред'явила згаданий позов.

В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 30.06.2016р. адвокат Кульчицький О.С, позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та крім цього додатково пояснив, що відповідач ОСОБА_3, після фактичного припинення шлюбних відносин, у 1996р. виїхав в м. Луганськ та після цього не підтримував жодних контактів з позивачем. Через це, шлюб з ним було розірвано лише 04.05.2001р. У зв'язку з наявними шлюбними відносинами в момент народження дитини, запис про батька неможливо було здійснити за вказівкою матері. Оскільки ДНК аналіз проведено лише 20.06.2016р., строк позовної давності вважають пропущеним з поважних причин. Тому, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду письмові заперечення, в яких вказує, що подана заява може бути задоволена лише у випадку подання іншою особою заяви про своє батьківство, та крім цього, до вказаної вимоги застосовується позовна давність тривалістю один рік. Тому, вважає що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив. За погодженням з представником позивача суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи, шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 розірвано 04.05.2011р., що стверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.6).

До реєстрації розірвання шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаних сторін народився син - ОСОБА_5 Батьками останнього, згідно його копії свідоцтва про народження (а.с.9) записано позивача та відповідача ОСОБА_3

На момент державної реєстрації народження неповнолітнього ОСОБА_5 чинним був Кодекс про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969р., на підставі якого проводилась державна реєстрація народження ОСОБА_5

Кодекс про шлюб та сім'ю України втратив чинність 01.01.2004р.

Відповідно до ст. 52 Кодексу про шлюб та сім'ю України, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.

Правила державної реєстрації актів громадянського стану і зокрема народження визначались Главою 20 Розділу V Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ст. 163 цього Кодексу, реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини.

Згідно зі ст. 166 Кодексу про шлюб та сім'ю України ім'я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього Кодексу.

За правилами ст. 54 цього Кодексу, батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Можливість оспорення батьківства на час народження ОСОБА_5 визначалось ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років.

Можливість оспорення батьківства матір'ю дитини за чинним на даний час СК України визначено у ст. 138 цього Кодексу.

Однак, захищаючи інтереси дитини, законодавець встановлює обов'язкову вимогу щодо пред'явлення позову в даному випадку. Таке оспорювання батьківства можливе лише за наявності заяви іншої особи про визнання свого батьківства щодо цієї дитини. (ч. 2 ст. 138 СК України).

Крім цього, як і за попереднім Кодексом, до вимог жінки про оспорювання батьківства свого чоловіка застосовується також спеціальна позовна давність в один рік. (ч. 3 ст. 138 СК України).

У справі яка розглядається ні позивач, ні ОСОБА_4, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі більш як п'ятнадцяти років не ставили вимоги про встановлення батьківства останнього відносно неповнолітнього ОСОБА_5, не говорячи вже про те, що як за попереднім, так і за чинним законодавством для вимоги матері встановлено строк позовної давності тривалістю один рік.

Аналіз ДНК (а.с.11-13) в такому випадку не може мати вирішального значення, адже по-перше, з метою захисту інтересів дитини, законодавець встановлює обов'язкові вимоги для можливості задоволення позову, які у зв'язку із смертю ОСОБА_4 не можуть бути виконані, а по-друге, цей аналіз ДНК, як зазначено в його висновку, не може заміняти собою будь-які генетичні тести, проведені безпосередньо за участю вірогідних батьків.

Представник позивача вірно вказує, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, однак, як роз'ярив Пленум ВСУ в п. 10 Постанови № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнства та стягнення аліментів», вказана вимога може бути задоволена виключно за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Вказане обмеження спрямоване виключно для захисту інтересів дитини, і так само, як не допускається оспорення батьківства в разі смерті дитини, неможливим є оспорення батьківства в разі смерті особи, яку матір вважає батьком своєї дитини.

Тому, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. 138 СК України, ст.ст. 52, 54, 55, 62, 63, 163, 166 Кодексу про шлюб та сім'ю України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_2 до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.