Справа № 214/2943/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хомініч С.В.

за участю

секретаря - Соколовської Т.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та призначення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та призначення опіки.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_3 - дружина її сина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. З 23.02.2014 вони перебували у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_5.

Ще до смерті батька дитини відповідач належно не опікувалася донькою. Після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач залишила сім'ю. Дитина ОСОБА_5, залишилася мешкати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, де мешкає і по теперішній час. Позивач ОСОБА_1, стала опікуватися долею маленької онуки так як ОСОБА_3 - мати дівчинки, участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймала, не піклувалася про її фізичний і духовний розвиток, жодної матеріальної допомоги дитині не надавала, з дитиною не спілкувалася. Тобто ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

ОСОБА_3 не виявляє бажання побачити доньку, надати будь-яку допомогу, не проявляє до неї материнської турботи, не цікавиться про стан її здоров'я, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. ОСОБА_3 не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Тому просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її, ОСОБА_1, опікуном малолітньої ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав в ньому зазначених. Додатково пояснила, що опікується ОСОБА_5 з дня її народження, тому що було так, що ОСОБА_3 йшла гуляти й поверталася через декілька днів додому. Доки був живий її син та батько ОСОБА_5, він доглядав за дитиною, а після його смерті мати дівчинки зовсім припинила піклування дитиною. ОСОБА_3 не виявляє бажання побачити доньку, надати будь-яку допомогу, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться про стан її здоров'я, не телефонує, не виявляє бажання приймати участь у вихованні дитини.

На сьогоднішній день бабуся ОСОБА_1 та її чоловік повністю опікується дитиною, проживають усі разом у їхній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Намагається максимально забезпечувати всі потреби онуки, займається вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб онука отримувала відповідне для її віку та потреб харчування.

Наполягає, що має можливість й усі необхідні способи та заходи задля утримання та виховання онуки, має стабільний дохід, пенсію.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася. До канцелярії суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав (а.с. 6, 36).

Представник третьої особи вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки до служби у справах дітей не надходило заяв від ОСОБА_3 щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною чи повернення дочки їй на виховання, дитина не спілкується з матір'ю за ініціативою матері. Бабуся дійсно піклується про дитину. Крім того, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Проте вважала, що встановити опіку можливо лише у спеціальному порядку через орган опіки та піклування.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є сином позивача по справі ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 146 (а.с. 11).

Батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батько - ОСОБА_4, мати ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 840 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини - ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 348 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_3 залишила свою малолітню доньку на піклування бабусі, позивача по справі ОСОБА_1 З ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітня ОСОБА_5 мешкає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актами мешканців будинку АДРЕСА_1 (а.с. 20, 21).

В зв'язку з необхідністю оформлення пенсії по втраті годувальника, позивач змушена була звернутися з заявою про позбавлення батьківських прав відповідача та офіційно оформити опіку над дитиною, щоб мати можливість представляти її інтереси в державних органах.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №54 від 05.04.2016 року (а.с.7-8) за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав невиконання нею своїх батьківських обов'язків та відсутністю позитивних змін в її поведінці.

Крім того, згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 з підстав невиконання нею своїх батьківських обов'язків та з урахуванням того, що 28.03.2016 мати дитини з'явилася до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав (а.с. 29-30).

Представник служби у справах дітей в судовому засіданні підтримала висновок про можливість позбавити ОСОБА_3 у відношенні до малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до Конвенції про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України батьки повинні поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносилася та відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав, що привело до взаємного відчуження між ними, як матір'ю та дитиною.

Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до п. 1.1 «Правил опіки та піклування», затверджених Державним комітетом України у справах сім'ї та молоді, Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством освіти України, Міністерством праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. №34/166/131/88 (далі за текстом «Правила»), опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до п. 2.1 Правил, опіка встановлюється над неповнолітніми, які не досягли п'ятнадцяти років і залишились без піклування батьків.

Згідно з п. 3.1 Правил, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Згідно ч.1 243 СК України опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Крім того, ч. 3 ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється також судом у випадках, передбачених положеннями Цивільного кодексу, зокрема, частиною 3 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, інші родичі дитини. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, доведеність в ході судового розгляду обставин неналежного виконання нею своїх обов'язків відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та те, що позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків, тому суд вважає достатніми надані позивачем докази для застосування до відповідача ОСОБА_3 крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_5

Крім того, суд переконаний, що позивач має можливості виконувати опікунські обов'язки, тому встановлення опіки над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначення ОСОБА_1 опікуном буде відповідати інтересам дитини, забезпечить захист особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітньої дитини.

Твердження представника заінтересованої особи, що умовою для встановлення опіки є набуття дитиною певного статусу, позбавлення батьківських прав, суд вважає таким, що не узгоджується з вимогами закону, а тому це твердження не бере до уваги.

Разом з тим, в судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтвердила факт піклування малолітньою з боку її бабусі - ОСОБА_1, підстав, які б перешкоджали призначити останню опікуном не зазначала.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 155, 164-166, 180, 182 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини, ст. ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та призначення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 551 грн. 20 коп. судового збору на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2016 року.