Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

представника відповідача Літвінова Є.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Гана Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», третя особа - приватний нотаріус КМНО Семенова Г.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2013 року між ним та відповідачем - ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50007911, відповідно до якого відповідач надав йому кредитні кошти на придбання автомобіля марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 в сумі 467 433,30 грн., що складало еквівалент 57 487,80 доларів США, та додатковий кредит у сумі 257 477,85 грн., що складав еквівалент 31 666,20 доларів США під 9,90% відсотків за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення до 15.03.2018 року.

15.03.2013 року між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу ОСОБА_5 згідно якого Заставодавець (позивач) з метою забезпечення виконання зобов'язань заставив майно, а саме автомобіль марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, заставодавець - ТОВ «Порше Мобіліті».

У липні 2016 року позивач дізнався, що постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17.05.2016 року відкрито виконавче провадження № 51124478.

Виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. №909 від 11.05.2016 року про звернення стягнення на предмет застави, яким є зазначений вище автомобіль, та за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави для задоволення вимог відповідача (кредитора, заставодержателя).

Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується з 14.03.2013 року по 16.12.2015 року та становить 833 557,36 грн. з яких сума кредиту до повернення - 740 070,70 грн.; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 93 486,66 грн.

Виконавчий напис позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав:

Пунктом 3.3. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).

Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №909 від 11.05.2016 року, відповідачем на адресу позивача було направлено вимогу (повідомлення) вих. № 50007911 від 16.12.2015 року.

Вимога (повідомлення) була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, протее, не була вручена адресату та повернена поштовим відділенням відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Вимогу (повідомлення) від ТОВ «Порше Мобіліті» позивач фактично не отримував, про існування цієї вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту не знав та не міг заперечити проти розрахованої ТОВ «Порше Мобіліті» суми заборгованості, крім того, продовжував щомісячно отримувати рахунки від відповідача на виконання умов Договору без жодного зазначення суми заборгованості чи направленої вимоги.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Така заборгованість не є безспірною і доказів такої безспірності нотаріусу не було надано.

Крім цього, главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. Порядку, - перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу II Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку покументів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують покументи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

На підтвердження безспірності вимог відповідачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Семеновій Г.В. була надана копія вимоги (повідомлення) від 16.12.2015 року згідно якої заборгованість позивача станом на зазначену дату становила 803 715,65 грн. та штраф за порушення терміну дострокового повернення Кредиту на вимогу Компанії у розмірі 20%, що складає 93 486,66 .грн., що в сумі складає 897 044,02 грн.

У виконавчому написі вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. №909 від 11.05.2016 року сума до стягнення зазначена в розмірі 833 557,36 грн., з яких: сума кредиту до повернення - 740 070,70 грн; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 93 486,66 грн.

Окрім цього, правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове нівіпжпгнш: про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі їлемостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно з ч. 2 вказаної статті повідомлення повинно містити таку інформацію:

1) зміст порушення, вчиненого боржником;

2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням зим спи:

3) опис предмета забезпечувального обтяження;

4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено згреєетроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу;

5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач;

6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум.

Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Таким чином, виникнення права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у позасудовому порядку пов'язане не тільки з направленням вимоги про виконання забезпечувального зобов'язання, а і з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

В матеріалах нотаріальної справи після ознайомлення з ними було встановлено, що відсутні докази реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

З наведених вище підстав позивач просить задовольнити його позов.

Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, позивач та його представник надали для огляду належним чином завірені, прошиті та пронумеровані документи, надані нотаріусом на адвокатський запит, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та пояснили, що ні реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення тягнення на предмет забезпечувального обтяження, ні встановлення безспірності вимог, ні перевірка співмірності обраного кредитором способу забезпечення своїх вимог на предмет вартості автомобіля та суми заборгованості, ні різниця у розмірі заборгованості, зазначеної у вимозі, яку так і н отримав позивач, та у розмірі, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не було перевірено, що дає підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Додатково позивач в судовому засіданні пояснив, що на даний час перед відповідачем у нього наявна прострочена заборгованість за червень (43 444, 62 грн.) та липень (43 446, 36грн.) 2016р., а також на початку вересня 2016 року він отримав рахунок на сплату чергового платежі в сумі 45 519, 24 грн., який не є простроченим. Просив прийняти квитанції на підтвердження даних обставин і врахувати їх при ухваленні рішення.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, посилаючись на їх безпідставність, подав до суду письмові заперечення і просив відмовити у задоволенні позову з наведених ним підстав.

У письмових запереченнях зазначено, що виконавчий напис вчинений з дотриманням вимог чинного законодавства України; для його вчинення ТОВ «Порше Мобіліті» було надано нотаріусу усі необхідні документи, передбачені Переліком, які підтверджують безспірність заборгованості, а нотаріусом, в свою чергу, було дотримано вимоги, передбачені ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; письмова вимога направлялася позивачем за адресою місця проживання відповідача, однак, вимога повернулася за закіченням строку її зберігання; не здійснення реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також представник пояснив, що будь-яких документів щодо оцінки вартості автомобіля на час вчинення виконавчого напису нотаріусу не надавалося.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

14.03.2013 року між ним та відповідачем - ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50007911, відповідно до якого відповідач надав йому кредитні кошти на придбання автомобіля марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 в сумі 467 433,30 грн., що складало еквівалент 57 487,80 доларів США, та додатковий кредит у сумі 257 477,85 грн., що складав еквівалент 31 666,20 доларів США під 9,90% відсотків за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення до 15.03.2018 року.

15.03.2013 року між сторонами було укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу ОСОБА_5 згідно якого Заставодавець (позивач) з метою забезпечення виконання зобов'язань заставив майно, а саме автомобіль марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, заставодавець - ТОВ «Порше Мобіліті».

11.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновоїю Г.В. було вчинено виконавчий напис №909 від 11.05.2016 року про звернення стягнення на предмет застави, яким є автомобіль марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, для задоволення вимог кредитора за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави. Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується з 14.03.2013 року по 16.12.2015 року та становить 833 557,36 грн. з яких сума кредиту до повернення - 740 070,70 грн.; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 93 486,66 грн.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату витрат за утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимога, якщо інше не встановлено договором.

Сума заборгованості позивача ОСОБА_1, зазначена у вимозі - складає 803 715, 65 грн.

Сума заборгованості у виконавчому написі нотаруса, - 833 557,36 грн.

При цьому, сума несплачених чергових платежів складає 111 051, 29 грн.

Вартість предмета застави - 95 813, 00 дол. США.

Доказів надання заставодавцем нотаріусу будь-яких інших документів про ринкову вартість предмета застави матеріали справи не містять, що не дозволяє суду дійти до висновку про співмірність обраного заставодавцем способу захисту свого права на час звернення з заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку.

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Матеріали справи не містять докази отримання позивачем письмової вимоги, у справі наявний конверт, який повернувся адресату за закінченням терміну його зберігання на поштовому відділенні.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем позивачеві щомісячно продовжували виставлятися рахунки на оплату саме щомісячних платежі за кредитним договором, без зазначення штрафних санкцій і будь-яких вимог про дострокове повернення суми кредиту.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції, яка була чинною на дату вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, - для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями нотаріусу подаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Факт наявної у виконавчому напису суми боргу позивачем не визнається, при цьому, останнім суду надані квитанції про погашення кредиту, які не відображені та не враховані відповідачем.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Відповідно до Закону України «Про державну статистику» та Положенням про Державний комітет статистики України затвердження типових форм первинної облікової документації, що є обов'язковими для всіх суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, належить до компетенції Держкомстату.

Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку (рахунку-фактури) не належить до типових форм, що затверджується Держкомстатом, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено.

Отже, фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачають тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставляються (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видаткової накладної постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг), про що вже говорилося вище.

За таких обставин, суд зверта увагу і на те, що сам по собі факт формулювання рахунок-фактур та надання їх нотаріусу, згідно до яких позивач мав сплачуватися чергові платежі за Кредитним договором, не є підтвердженням наявності безспірності суми заборгованості, вони не є належними доказами наявності заборгованості, а виписок по рахунках, оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» приватному нотаріусу надано не було.

Зазначені вище обставини свідчать про відсутність безспірності вимог відповідача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Виникнення права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у позасудовому порядку пов'язане не тільки з направленням вимоги про виконання забезпечувального зобов'язання, а і з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

В матеріалах справи відсутні докази реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що також свідить про недотримання вимог закону при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 11 ПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було встановлено і перевірено безспірність вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 за кредитним договором, чим порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», а також Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами і не спростовані відповідачем, позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат, однак, у позовній заяві і в судовому засіданні представники позивача відповідної вимоги не заявляли, тому питання про їх стягнення з відповідача суд не вирішує.

Керуючись ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, ст. ст. 3, 4, 10, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною, 11.05.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №909 виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки Audi, модель - Q7, тип транспортного засобу - Легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1, рік випуску - 2012, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а учасниками судового розгляду, які не були присутні під час проголошення рішення у судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: