АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7990/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Яценко Н.О.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Соколової В.В.

- Борисової О.В.

при секретарі - Сімаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» Крапівцевої Олени Олександрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за вкладом «Стандарт, 12 міс.» №SAMDN5169 від 26 червня 2012 року в розмірі 6000 доларів США - основної заборгованості за депозитом та 1149,10 доларів США - заборгованості за відсотками за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_5 3% річних в розмірі 2013,51 грн. за прострочення основної суми депозиту за період з 12.06.2015 року по 01.12.2015 року та 3% річних в розмірі 1581,53 грн. за прострочення виплати відсотків за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року.

Додатковим рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1748,19 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» Крапівцева Олена Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції не врахував, що подані позивачем документи не підтверджують належним чином факт укладення договору банківського вкладу, так як примірник заяви на оформлення вкладу не завірений належним чином та не містить мокрої печатки банку, в ньому не зазначено прописом прізвища та імені особи, яка підписала заяву від імені банку, а копія квитанції про внесення коштів має погану якість та позбавляє можливості встановити дотримання правильності зазначення необхідних реквізитів. Неналежно оформлений договір вкладу та квитанції про внесення коштів є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення суми вкладу, що підтверджується судовою практикою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ та Верховного Суду України. Поза увагою суду залишилося те, що факт перебування коштів на вкладному рахунку є непідтвердженим. Безпідставним вважає стягнення 3% річних, оскільки відсутній договір, в якому передбачена можливість стягнення таких нарахувань. Судом не було враховано, що на тимчасово окупований території Автономної Республіки Крим діє Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників», яка здійснює виплати вкладникам Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», та такі виплати здійснюються на підстав оригіналів документів. Тобто, наявність у позивача оригіналів документів та їх дослідження судом має важливе значення для вирішення спору.

Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 2012 року між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» було укладено договір про надання банківських послуг вкладу «Стандарт, 12 мес.» № SAMDN5169.

Умовами договору було передбачено, що банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 0727 у іноземній валюті та приймає на даний рахунок грошові кошти в сумі 6000 доларів США, із подальшим нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 10 % річних з щомісячною виплатою.

Договором також передбачено, що вклад розміщується на рахунку на строк 366 днів, а саме по 26 червня 2013 року включно. В разі, якщо до закінчення строку вкладу, клієнт не зробив заяву банку про відмову від подовження строку вкладу, вклад автоматично вважається подовженим ще на один строк, вказаний в заяві. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку (п.3 Заяви на оформлення вкладу від 26 червня 2012 року).

Підтверджуючим документом укладення договору та внесення позивачем грошей на депозит є заява на оформлення вкладу від 26 червня 2012 року та квитанція № 41 від 26 червня 2012 року про внесення коштів.

Вклад за договором № SAMDN5169 ОСОБА_5 не був запитаний 26 червня 2013 року, а тому дія договору була пролонгована ще на один рік до 26 червня 2014 року.

Починаючи з січня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» припинило щомісячну виплату відсотків згідно умов вкладу.

01 червня 2015 року ОСОБА_5 направив до Відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в місті Києві вимогу про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків.

Вказана вимога була отримана Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» 11 червня 2015 року, проте виконана не була.

Звертаючись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення вкладу, нарахованих відсотків, 3% річних за прострочення повернення вкладу та відсотків, ОСОБА_5 посилався на те, що ним у визначеному договором порядку було заявлено вимогу про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, яка відповідачем не виконана добровільно, що є підставою для стягнення даних сум за рішенням суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та, стягуючи з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» суму вкладу в розмірі 6000 доларів США, нараховані відсотки в розмірі 1149,10 доларів США, 3% річних за прострочення повернення основної суми депозиту за період з 12.06.2015 року по 01.12.2015 року в розмірі 2013,51 грн., 3% річних за прострочення виплати відсотків за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року в розмірі 1581,53 грн., суд першої інстанції виходив з того, що факт невиконання банком покладеного на нього обов'язку щодо повернення вкладу та відсотків за заявою вкладника достовірно встановлений, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2012 року ОСОБА_5 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» з заявою на оформлення вкладу «Стандарт. 12 мес.».

Відповідно до змісту заяви № SAMDN5169 від 26 червня 2012 року, ОСОБА_5 погодився, що дана заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає Договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.2.1.1. розділу «Депозити» Умов і правил надання банківських послуг, в редакції станом на 26 червня 2012 року, передбачено, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти - вклад, в розмірі і на строк, зазначені в заяві на оформлення вкладу.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 4, 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно пункту 2.6.1.1 Умов і правил надання банківських послуг в редакції станом на 26 червня 2012 року, по строковим вкладам «Стандарт» банк безоплатно видає клієнту платіжну картку "Deposit card" для зарахування нарахованих процентів по вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» в односторонньому порядку припинило виконання умов договору № SAMDN5169 в частині виплати відсотків на вклад.

Належних та допустимих доказів зворотнього відповідачем не було надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

01 червня 2015 року позивач звернувся до банку з листом про розірвання договору та з вимогою повернути суму вкладу і нараховані на вклад відсоткіи, яку отримано 11 червня 2015 року.

Право клієнта достроково забрати суму вкладу шляхом подання до банку відповідної заяви про розірвання договору передбачено пунктом 2.2.1.35 розділу «Депозити» Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України в редакції, що діяла станом на дату направлення даного листа, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Оскільки ОСОБА_5 було подано до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заяву про повернення вкладу 11 червня 2015 року, проте банком вклад та нараховані проценти виплачені вкладнику не були, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вкладу в розмірі 6000 доларів США та нарахованих відсотків в розмірі 1149,10 доларів США .

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов'язання по поверненню суми депозиту, за період, починаючи з дня, наступного за днем отримання банком вимоги про розірвання договору - 12 червня 2015 року, та по 01 грудня 2015 року; а також 3% річних за прострочення виконання зобов'язання по виплаті відсотків на вклад, починаючи з дати припинення їх виплати - 01 січня 2014 року та по 01 грудня 2015 року.

Так як матеріалами справи достовірно підтверджується, що відповідач отримав вимогу ОСОБА_5 про розірвання договору і повернення вкладу 11 червня 2015 року, проте виплата коштів здійснена не була, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» було допущено прострочення виконання свого грошового зобов'язання, а тому 3% річних за період з 12 червня 2015 року по 01 грудня 2015 року у розмірі 2013,51 гривень підлягають стягненню на користь позивача.

Обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи, колегія суддів вважає також висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті нарахованих відсотків на вклад за період з 01 січня 2014 року та по 01 грудня 2015 року у розмірі 1581,53 грн., так відповідачем не спростовано той факт, що, починаючи з січня 2014 року, незважаючи на чинність договору № SAMDN5169 та всупереч його умовам, виплату відсотків за ним вкладнику було припинено банком в односторонньому порядку без розірвання договору чи вчинення інших юридично - значимих дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено факт дотримання при укладенні договору вкладу вимог законодавства щодо письмової форми договору, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та досліджених судом доказах.

Як вбачається з Повного договору Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в редакції станом на 01 червня 2012 року, який був чинний на момент укладення договору банківського вкладу № SAMDN5169, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» публічно пропонує необмеженому числу осіб розмістити вклад в банку на встановлених банком умовах, які є істотними умовами договору депозиту - сума, строк, процентна ставка. Для цього банк опубліковує Умови і правила надання банківських послуг. Оферта на укладення договору розміщена на офіційному сайті банку та постійно доступна для ознайомлення.

Відповідно до п. 1.1.3 даного договору, акцептом клієнта є відповідь про прийняття пропозиції розмістити в банку депозит на умовах, визначених офертою. Акцепт клієнта може бути здійснений у формі подання до банку заяви про розміщення грошових коштів на паперовому носії із зазначенням інформації про істотні умови вкладу (сума депозиту, строк, процентна ставка, інші), яка відповідає умовам оферти банку на дату подачі заяви.

Згідно пункту 2.6.1.1 Умов і правил надання банківських послуг в редакції станом на 26 червня 2012 року, клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (вклад), в розмірі і на строк, вказані в заяві на оформлення вкладу.

Пунктом 2.6.1.3 Умов передбачено, що договір вкладу складається з анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, даних Умов та правил, Заяви або пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування. Даний договір вважається укладеним і вступає в силу з моменту підписання клієнтом Заяви або Пам'ятки клієнта/довідки про умови кредитування на оформлення вкладу та розміщення суми вкладу на вкладному рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було оглянуто в судовому засіданні оригінал заяви № SAMDN5169 від 26 червня 2012 року на оформлення вкладу «Стандарт, 12 мес.»/пам'ятки клієнта та оригінал квитанції про внесення грошових коштів в розмірі 6000,00 доларів США на вкладний рахунок та посвідчені долучені до матеріалів справи їх копії..

Згідно Умов і правил надання банківських послуг, наявність даних документів свідчить про укладення договору вкладу.

При цьому, зазначаючи про неналежну форму спірного договору та відсутність в квитанції про внесення вкладних коштів на рахунок відповідних реквізитів, відповідачем не спростовано той факт, що договір № SAMDN5169 з моменту укладення 26 червня 2012 року по січень 2014 року банком належним чином виконувався, в червні 2013 року дію договору було автоматично пролонговано, та за весь цей час жодних зауважень чи питань щодо недійсності або неукладеності договору у відповідача не виникало.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не доведено факт перебування коштів на вкладному рахунку, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

На підтвердження внесення вкладу позивачем надавався для огляду суду першої інстанції оригінал квитанції про внесення коштів.

Умовами і правилами надання банківських послуг чітко передбачено, що договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту розміщення суми вкладу на вкладному рахунку.

Так як факт внесення коштів на депозитний рахунок банку підтверджується оригіналом квитанції, банком умови договору № SAMDN5169 виконувалися належним чином на протязі півтора року, колегія суддів вважає доведеним факт внесення ОСОБА_5 коштів на депозит.

Крім того, особою, яка здійснює адміністрування відкритого позивачу рахунку, є саме відповідач, а тому лише Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» може надати відомості щодо поточного стану вкладного рахунку позивача та підтвердити або спростувати факт наявності вкладних коштів на ньому, що представником відповідача зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутній договір між сторонами, яким передбачено стягнення 3% річних, а тому суд безпідставно задовольнив вказані вимоги позивача, не відповідають вимогам закону, оскільки право на стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання виникло у позивача не на підставі договору, а на підставі ст. 625 ЦК України.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги про те, що на тимчасово окупований території Автономної Республіки Крим діє Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» Російської федерації, яка здійснює виплати вкладникам Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Договір вкладу № SAMDN5169 був укладений між ОСОБА_5 та лише Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк».

Таким чином, оскільки стороною укладеного договору банківського вкладу є саме відповідач як юридична особа, яка розташована у місті Дніпропетровську, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват банк», а не його філія на тимчасово окупованій території, чи некомерційна організація сторонньої держави.

Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків за укладеними і дійсними договорами.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» Крапівцевої Олени Олександрівни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» Крапівцевої Олени Олександрівни відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: