печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

07 червня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Ющик Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 16.04.2015,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 16.04.2015, винесеного за позовом КС «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заяву обґрунтовує тим, що третейський суд прийнявши рішення у справі за позовом КС «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вийшов за межі третейської угоди, укладеної між учасниками спірних правовідносин, зокрема в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 Оскільки жодної письмової вимоги про повернення тіла кредиту КС «Центр фінансових послуг», кредитна спілка до поручителя - ОСОБА_1 не пред'являла протягом строку дії договору поруки. На підставі наведеного, просить скасувати рішення третейського суду.

Заявник, представник Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Оскільки, відповідно до вимог 389-4 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано можливим розглядати справу у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 16.04.2015 задоволено позов КС «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 389-5 ЦПК України визначено підстави, за яких може бути скасовано рішення третейського суду. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 385-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди.

Судом встановлено, що 13.02.2009 між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», ОСОБА_2 (позичальником) та ОСОБА_1 (поручителем) було укладено договір поруки №В- 50/0014/09/86/20 (надалі - Договір поруки), за умовами якого остання зобов'язалася солідарно відповідати за виконання позичальником (ОСОБА_2.) зобов'язань за кредитним договором №В-50/0014/09/86/20 від 13.02.2009 р. (надалі - Кредитний договір), а саме повернення суми кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (п. 1.1., п. 2.1. Договору поруки).

Третейська угода між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», позичальником та усіма поручителями (відповідачами по справі) була укладена у вигляді третейського застереження, яке міститься в п. 7.2. Кредитного договору, до якого Додатковою угодою від 13.02.2009 були внесені зміни.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», п. 2 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасоване у разі, якщо воно прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» з відповідача 3 (ОСОБА_1) було стягнуто на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму тіла кредиту, кредитну заборгованість по процентах та пені, яка виникла за період з 13.09.2011 по 1 1.03.2015, а також суму третейського збору та витрат на правову допомогу, що разом складає - 237720,61 грн.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлений строк, після настання якого порука припиняється, а умови Договору поруки (п. 3.2., п. 3.3.) про його дію до повного виконання забезпеченого порукою зобов'язання або протягом усього терміну дії Кредитного договору не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки такі умови суперечать вимогам ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. В такому випадку, застосуванню до спірних правовідносин сторін підлягають норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з пп. 9 п. 2.4. та п. 3.3. кредитного договору, чергові платежі позичальник (Відповідач 1) повинен був здійснювати не пізніше 20 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ПК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя - Відповідача 3 (ОСОБА_1). У разі пред'явлення банком (іншою фінансовою установою) вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, як вбачається з вище викладеного, строк дії поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає ще і в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора і обов'язок боржника за договором.

Таким чином, оскільки згідно п. 3.3. Кредитного договору (Графіка платежів), останній черговий платіж позичальник повинен був сплатити 20.02.2014, то в цьому випадку, порука за договором поруки припиняється зі спливом шестимісячного строку, починаючи з визначеної у Графіку платежів кінцевої дати внесення позичальником останнього щомісячного платежу, тобто починаючи від 20.02.2014. Отже кінцевою датою пред'явлення кредитною спілкою, як кредитором вимог до поручителя ОСОБА_1 є 20.08.2014.

На підставі раніше прийнятого третейським судом рішення від 14.10.2011 з поручителя - ОСОБА_1 солідарно з іншими боржниками за Кредитним договором, було стягнуто лише поточну кредитну заборгованість по відсоткам та пені станом на 12.09.2011.

Разом з тим, жодної письмової вимоги про повернення тіла кредиту кредитна спілка до поручителя - ОСОБА_1 не пред'являла протягом усього строку дії Договору поруки.

Починаючи від 14.10.2011 (від дня прийняття третейським судом попереднього рішення про солідарне стягнення поточної кредитної заборгованості по відсоткам та пені) і до 20.08.2014 (кінцевої дати пред'явлення кредитною спілкою вимоги до поручителів про погашення кредитної заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та пені) Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» з вимогою про дострокове погашення усієї кредитної заборгованості або її певної частини до поручителя - ОСОБА_1 не зверталася, заявниця зазначеної вимоги від кредитної спілки у вказаний вище період не отримувала.

З позовною заявою до третейського суду про дострокове стягнення кредитної заборгованості, починаючи від 14.10.2011 (дата винесення третейським судом попереднього рішення про стягнення поточної кредитної заборгованості), кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася лише в березні 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, який є преклюзивним.

Системний аналіз положень законодавства та наведених обставин дає підстави для висновку, що зі збігом шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, жодних дій щодо реалізації свого права за Договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитна спілка, як кредитор, вчиняти не може.

Таким чином, оскільки з поручителя - ОСОБА_1, поряд з іншими боржниками, на підставі рішення третейського суду від 14.10.2011 було стягнуто лише поточну кредитну заборгованість і лише за відсотками і пенею станом на 12.09.2011, то за вище викладених обставин слід вважати припиненою поруку за Договором поруки в частині виконання умов Кредитного договору по поверненню тіла кредиту (в повному обсязі) та кредитної заборгованості по відсоткам та пені, яка виникла з 13.09.2011 і не охоплюється змістом рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 14 жовтня 2011 року у справі №314/11.

Одночасно з цим, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09.03.2016 у справі №753/1347/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Центр Фінансових послуг» про визнання поруки припиненою, позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано припиненою поруку за Договором поруки в частині виконання умов Кредитного договору по поверненню тіла кредиту (в повному обсязі) та кредитної заборгованості по відсоткам та пені, яка виникла з 13.09.2011. Саме за період з 13.09.2011 рішенням третейського суду з відповідача 3 (ОСОБА_1.) на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг» було стягнуто кредитну заборгованість по відсоткам та пені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача 3 (ОСОБА_1.) заборгованості по тілу кредиту, то вперше таку вимогу до відповідача 3 (ОСОБА_1.), кредитна спілка пред'явила лише в березні 2015, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. Вказані вище обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.03.2016, яке набрало законної сили, та не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 61 ІІПК України.

Оскільки порука за Договором поруки припинилась з 21.08.2014, автоматично в силу закону та разом з тим на підставі судового рішення, то, відповідно, і третейське застереження відносно відповідача 3 (ОСОБА_1) втратило свою силу, а отже, за таких умов, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» вийшов межі третейської угоди в частині задоволення позовних вимог до відповідача 3 - ОСОБА_1

Таким чином, оскільки на час розгляду справи третейським судом Договір поруки припинив свою дію в силу ч 4 cт. 559 ЦК України і відповідно припинило свою дію третейське застереження, викладене в п. 7.2. Кредитного договору через пропуск кредитно спілкою строку на звернення із позовом до поручителя (Відповідача 3), що також підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили, то в такому раз, наявними є підстави передбачені п. 2 ч. 7 ст. 389-5 ЦПК України, для задоволення заяви Відповідача 3 (ОСОБА_1) про часткове скасування рішення третейського суду.

При цьому, скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Керуючись ст.ст. 389-1 - 389-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 16.04.2015 задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 16.04.2015 в справі за позовом кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалене у складі одного третейського судді Чорногор С.А. в частині стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання.

Суддя Р.В. Новак