АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/156/16 Головуючий 1 інстанції
Категорія : договірні Доповідач Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ» , в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 , на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ», в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

15 липня 2014 року ліквідатор - арбітражний керуючий Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ» ( далі Товариство) , ОСОБА_3, звернувсь до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 011ФК від 01 лютого 2008 року в сумі 6894 000,00 грн., яка складається із тіла кредиту в сумі 3600000,00 грн. , 15 % річних за користування кредитом за три роки - з 10.07.2011 року по 10.07.2015 року в сумі 1620 000, 00 грн. та пені у зв»язку з порушенням відповідачем умов договору ,за один рік в розмірі 1 674 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Вказані вимоги обґрунтовує тим, що постановою Господарського суду Харківської області від 14 січня 2014 року у справі № 5023/5775/12 ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та його призначено ліквідатором арбітражним керуючим вказаного Товариства. В ході проведення ліквідаційної процедури ним встановлено, що 01 лютого 2008 року між ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_5 зазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3 600 000 грн. терміном погашення до 01 лютого 2018 року зі сплатою 15% річних. Відомості, що підтверджують сплату вказаної заборгованості відсутні, у зв»язку з чим крім основної заборгованості, відповідач повинен сплатити проценти за користування коштами за три роки та передбачену умовами вказаного кредитного договору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки платежу за один рік ( а.с.2-5).

03.06.2015 року представник відповідача звернувсь до суду з заявою про застосування до вказаних позовних вимог позивача строків позовної давності. В заяві також зазначив на погашення відповідачем 17.04.2008 року за вказаним кредитним договором боргу в розмірі 1 663 000,00 грн. та 19.05.2008 року - боргу в розмірі 1937 000,00 грн. , що підтверджується приходними касовими ордерами, також відповідач погасив відсотки за користування кредитом, однак квитанції про їх сплату у нього не збереглись.

Як на підставу застосування строку позовної давності зазначає, що позивач мав право на звернення до суду з зазначеними позовними вимогами з 20 травня 2008 року, у зв»язку з чим такий строк позовної давності сплинув 20 травня 2011 року ( а.с.105).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував про погашення кредиту, надавши суду копії квитанції про сплату коштів на суму 1 663 000 грн. та 1 937 000 грн., однак вважає, що вказане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: тим, що грошові кошти у сумі 3 600 000 грн. ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» були спочатку отримані в кредит у ПАТ «Укрсоцбанк» і в подальшому надані ОСОБА_4.

Листом від 28.07.2008 року на той час директор ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» ОСОБА_6 повідомив ПАТ «Укрсоцбанк», що змін даних, які внесені до анкети позичальника за період з 01.04.2008 по 01.07.2008 року немає. До вказаної заяви було додано баланс ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» станом на 30.06.2008 року, звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2008 року, розшифровка дебіторів ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» станом на 30.06.2008 року, розшифровка кредиторів ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» станом на 30.06.2008 року.

Представник позивача зазначає, що відповідно рядку 160 балансу ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» від 30.06.2008 року дебіторська заборгованість товариства складала 463,7 тис. грн., тобто спостерігається її збільшення в порівняння з початком звітного періоду - 01.01.2008 року.

Крім того, відповідно до розшифровки дебіторів ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» станом на 30.06.2008 року, яку підписано директором ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7 в пункті 4 назва дебітора зазначено ОСОБА_4 за договором кредиту від 01.02.2008 року, який має заборгованість у сумі 3 600 000 грн.

Посилаючись на вказані документи представник позивача зазначає, що висновки суду в цій частині не відповідають зазначеним вище доказам ( а.с.138-139).

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Вказані заперечення обгрунтовує тим, що на підтвердження виконання зобов»язань за зазначеним вище кредитним договором ним суду першої інстанції були надані оригінали приходно-касових ордерів про погашення кредиту 17 квітня в сумі 1937000,00 грн. та 19 травня 2008 року в сумі 1663000,00 грн. на загальну суму 3600000,00 грн. та їх копії були залучені до матеріалів справи. Відповідач також зазначає, що в подальшому вказані грошові кошти ТОВ «УСК-Інвест» були розміщені на поточний рахунок в ПАТ Банк «Золоті ворота », що підтверджується наявними в матеріалах справи доказах , які містяться на аркушах справи 116-117( а.с.152).

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились , перевіривши матеріали справи , доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України. під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції , з посиланням на ст.. 599 ЦК України виходив з того, що зобов»язання відповідача за вказаним кредитним договором перед позивачем припинились ,у зв»язку з виконанням ним кредитних зобов»язань та сплатою відповідачем 17 квітня 2008 року та 19 травня 2008 року кредитних коштів на загальну суму 3 600 000,00 грн. .

Однак , погодитись з таким висновком суду не можна.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що 01.02.2008 року між TOB «УСК- ІНВЕСТ» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 011ФК ,за умовами якого відповідач отримав у Товаристві кредит в сумі 3 600 000,00 гривень на строк по 01 лютого 2018 року зі сплатою 15% річних ( пункт 1.1. умов договору).

Відповідно до вказаного пункту умов Договору, відповідач зобов»язувався протягом цього строку здійснювати повернення кредиту частинами, в розмірах та порядку згідно графіку повернення кредиту (додаток №1), який є невід»ємною частиною Договору

Пунктом 3.3.3. умов договору сторонами встановлено, що у разі коли суми , отриманої від Позичальника недостатньо для виконання ним у повному обсязі всіх зобов»язань за Договором, погашення заборгованості у першу чергу проводиться за нарахованими та несплаченими в строк процентами за кредитом, у другу чергу-за кредитом та у третю чергу за нарахованою пенею.

Пунктом 3.4.2 договору передбачено, що позичальник має право здійснювати, за згодою компанії, дострокове погашення кредиту.

Відповідно до пункту 5.1.1. умов Договору, у разі порушення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Компанії пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на день виникнення заборгованості, від суми заборгованості за простроченим кредитом за кожний день прострочки.

Згідно до пункту 6.2. умов Договору, він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за ним.

Графіком повернення кредиту встановлено його погашення до 25 числа кожного місяця в розмірі не менше 30 000,00 грн. на місяць ( а.с.7-11).

Судом першої інстанції також встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та позивачем вказана обставина не спростована , що 17.04.2008 року відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 70, відповідачем ОСОБА_4 внесено в касу TOB «УСК-ІНВЕСТ» в рахунок повернення кредиту за кредитним договором № 011ФК від 01.02.2008 року грошові кошти в сумі 1 663 000,00 гривень.

19.05.2008 року відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 106 позичальником ОСОБА_4 внесено в касу TOB «УСК-ІНВЕСТ» в рахунок повернення кредиту за кредитним договором № 011ФК від 01.02.2008 року грошові кошти в сумі 1 937 000 ,00гривень.

При цьому , суд першої інстанції за участю сторін в судовому засіданні 27 березня 2015 року, оглянув вищевказані квитанції від 19.05.2008 р. та від 17.04.2008 р. (а.с. 72-73), копії яких, завірені суддею та залучені до матеріалів справи (а.с. 70).

Як свідчать копії зазначених квитанцій, вони підписані ОСОБА_6, який станом на квітень-травень 2008 року перебував на посаді директора Товариства.

ОСОБА_6 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 26 січня 2016 року був допитаний в якості свідка та підтвердив факт внесення відповідачем ОСОБА_4 в касу Товариства готівкових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01.02.2008 року та підтвердив свій підпис в зазначених касових ордерах (а.с.190-191).

Вказані обставини справи та умови кредитного договору свідчать про те, що на час звернення позивача до суду з зазначеним позовом строк виконання зобов»язань за цим Договором не сплинув та закінчується 01 лютого 2018 року, а також про встановлення сторонами в Договорі обов»язку відповідача щомісячного погашення заборгованості за тілом кредиту на нарахованим відсоткам , право позивача на дострокове погашення кредитних коштів та обов»язок відповідача сплатити позивачу 15% річних за користування кредитними коштами.

Вказані обставини справи на зазначені вище докази, які позивачем не спростовані також свідчать про те, що відповідачем 17.04.2008 року було погашено 1 663 000, грн.. заборгованості за кредитом та 19.05.2008 року 1 937 000,00 грн. такої заборгованості.

При цьому , судова колегія вважає безпідставними посилання представника позивача в апеляційній скарзі як на доказ непогашення відповідачем зазначених кредитних коштів , на Баланс ТОВ «УСК-Інвест» станом на 30.06.2008 року, відповідно до рядку 160 якого, дебіторська заборгованість товариства складала 463,7 тис. грн., а також на розшифровку дебіторів ТОВ «УСК-ІНВЕСТ» станом на 30.06.2008 року, яку підписано директором ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7, в пункті 4 якого дебітором за договором кредиту від 01.02.2008 року в розмірі 3 600 000,00 грн. зазначено відповідача , оскільки як свідчить стовпчик 3 зазначеної вище розшифровки дебіторів вказана дебіторська заборгованість зазначена на останню звітну дату 31.03.2008 року , тобто до внесення ОСОБА_4 зазначених вище грошових коштів на погашення кредитних коштів до каси Товариства. Баланс же Товариства станом на 30.06.2008 року містить загальний розмір дебіторської заборгованості та не містить даних того, що до такої заборгованості в сумі 463, 7 тис. грн., входить і дебіторська заборгованість відповідача ( а.с.90).

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України,кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи і щодо яких у сторін на інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В порушення вимог вказаної норми права, позивач не надав суду доказів , які б спростовували зазначені вище обставини, а вказані ним докази, не спростовують факт внесення відповідачем в рахунок погашення кредитних коштів 3 600 000, 00 грн..

Вказані обставини справи та умови зазначеного кредитного договору також свідчать про те, що станом на 17 квітня 2008 року ( на день часткового погашення кредитних коштів) відповідач повинен був сплатити позивачу відсотки за користування кредитом за період з 01 лютого по 17 квітня 2008 року в сумі 109 479, 46 грн., виходячи з наступного розрахунку ( 3 600 000 грн. кредиту х 15% річних : 365 днів = 1479, 46 грн. % в день) ( 74 днів користування кредитом х 1479, 46 грн. відсотків в день=109 479, 46 грн.).

Згідно до пункту 3.3.3. умов Договору, при погашенні кредиту в першу чергу погашається заборгованість за відсотками та в другу чергу - тіло кредиту.

Таким чином, станом на 17.04.2008 року відповідачем було погашено 109 479, 46 грн. відсотків та 1 553 520, 54 грн. тіла кредиту ( 1663000,00 грн. погашених кредитних коштів 109 479,46 грн. відсотків) та залишено непогашеним 2 046 479, 46 грн. тіла кредиту ( 36000000,00 грн. кредиту 1 553 520, 54 грн. погашеного тіла кредиту).

За період з 18 квітня 2008 року по 19 травня 2008 року відповідач повинен був сплатити позивачу відсотки за користування кредитом в розмірі 26 912,61 грн. , виходячи з такого розрахунку ( 2046479, 46 х 15 % річних : 365 днів х 32 дні користування кредитними коштами=26 912,61 грн.).

Таким чином, станом на 19 травня 2008 року відповідачем було погашено 26912, 61 грн. відсотків за користування кредитом та 1 910 087, 39 грн. тіла кредиту та непогашеним залишилось 136 394, 61 грн. тіла кредиту ( 2046479,46 грн. залишку непогашеного тіла кредиту 1910087,39 грн. ).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати, грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В ст. 1049 ЦК України встановлено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами( з ростроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

В ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, та відшкодування збитків.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс13 зазначено , що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Вказані обставини справи, а саме : не закінчення строку виконання відповідачем основного зобов»язання, строк якого закінчується 01.02.2018 року , наявність у відповідача перед позивачем на день звернення його до суду з зазначеним позовом непогашеної заборгованості за вказаним кредитним договором ,заява відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності, свідчать про наявність у позивача права на вимогу про дострокове погашення тіла кредиту в розмірі 136 394, 61 грн. відсотків за користування кредитом за період з 15 липня 2011 року ( за три роки з дня звернення позивача до суду з зазначеним позовом з 15.07.2011 року до 10 липня 2014 року ,дати на яку позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором -1 ст. 11 ЦПК України) та передбаченої пунктом 5.1.1. пені за прострочення виконання зобов»язань ( за один рік з дня звернення позивача до суду з зазначеним позовом відповідно до п.1ч.2 ст. 258 ЦК України ).

При цьому, у зв»язку з тим, що представник позивача звернувсь до суду з зазначеним позовом 15.07.2014 року, а просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками з 10.07.2011 року по 10.07.2014 року , а пеню за період з 10.07.2013 року по 10.07.2014 року, то його вимоги про стягнення такої заборгованості за відсотками за період з 10 по 14 липня 2011 року , а також вимоги про стягнення з відповідача пені за період с 10 .по 14 липня 2013 року , заявлені за межами трирічного строку позовної давності по відсоткам та річного строку позовної давності по пені, і це у відповідності до частин 3 та 4 ст. 261 ЦК України, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за період 10 по 14 липня 2011 року та пені за період з 10 по 14 липня 2013 року.

Суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про виконання відповідачем зобов»язань за зазначеним кредитним договором.

За таких обставин , рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвально судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та з порушенням зазначених вище норм матеріального права ( пункти 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача на стягнення з відповідача на користь позивача 136 394, 61 грн. заборгованості за тілом кредиту, 61097, 32 грн . відсотків за користування кредитом з 15.07.2011 року по 10.07.2014 року ( 136394,61 заборгованості за тілом кредиту х 15 % : 365 кількості днів в одному році х 1090 днів користування кредитом) та 32286.29 грн. пені за період з 15 липня 2013 року по 10 липня 2014 року ( 136394, 61 грн. заборгованості за тілом кредиту х 24% подвійної ставки НБУ на момент виникнення заборгованості на 20.05.2008 року : 365 кількості днів в одному році х 360 днів прострочення платежу), а всього 229 778, 22 грн. та відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в іншій частині , з зазначених вище підстав.

Згідно до вимог частин 1 та 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні який позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В пункті 36 роз»ясень, які містяться в Постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову ( частина 1 статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір ,(наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Як свідчать матеріали справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 3654,00 грн. судового збору ( а.с.1,6) та при подачі апеляційної скарги-1827,00 грн. ( а.с.137).

Позовні вимоги позивача які підлягають задоволенню складають 30 частину від заявлених позивачем позовних вимог ( 6 894 000,00 грн. : 229778, 22 грн.).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 121,80 грн. ( 3654,00 грн. : 30 частин задоволених позовних вимог) та в сумі 60,90 грн. ( 1827 ,00 грн. : 30) за подачу апеляційної скарги, а всього 182, 70 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218, 88 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ», в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3, задовольнити частково.

Скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2015 року .

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ» , в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ,зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код : НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ», юридична адреса : 61022 м. Харків, вул. Сумська, 39, , заборгованість за кредитним договором № 011ФК від 01 лютого 2008 року, станом на 10 липня 2014 року, в розмірі 229778 ( двісті двадцять дев»ять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 22 коп., яка складається із : 136 394, 61 грн. заборгованості за тілом кредиту; 61097, 32 грн. заборгованості за відсотками та 32286, 29 грн. пені .

Стягнути з ОСОБА_4 ,зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.28, ідентифікаційний код : НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ», юридична адреса: 61022 м.Харків, вул. Сумська 39, витрати по сплаті судового збору в сумі 182,70 грн..

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «УСК-ІНВЕСТ» , в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 , в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

ОСОБА_2