печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі - Бажан О.А.,

представника стягувача Красовського І.Б.,

представника боржника Ващенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року по справі за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2014 року представник Компанії «СЕС АСТРА АБ» звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року по справі за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого клопотання представник стягувача зазначає, що рішенням Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року стягнуто з ДП «Укркосмос» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ» заборгованість за надані послуги з електронної передачі даних супутниковою системою «АСТРА» за період з 1 січня 2011 року по 31 січня 2014 року в розмірі: 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг з передачі даних; 214 970 доларів США в якості пені за прострочення боржником оплати; 84 000 доларів США арбітражних витрат позивача (стягувача); 52 985 доларів США юридичних видатків та витрат позивача (стягувача),а всього 3 367 605 доларів США. Оскільки станом на час подання даного клопотання рішення Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року у добровільному порядку не виконане, присуджені грошові кошти Компанії «СЕС АСТРА АБ» не сплачено, представник Компанії «СЕС АСТРА АБ» просить суд визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року.

У судовому засіданні представник стягувача Компанії «СЕС АСТРА АБ» клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та доводи, просив клопотання задовольнити в повному обсязі. По суті поданих представником боржника письмових заперечень представник стягувача зазначив, що посилання боржника на викладені у своїх запереченнях обставини, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні вказаного клопотання в розумінні ст. 396 ЦПК України, оскільки базуються на власний розсуд. Одночасно зазначив, що представник ДП «Укркосмос» був належним чином сповіщений про розгляд справи, що не заперечувалось останнім, скористався правом свого арбітра та не заперечив проти складу арбітражного суду.

У судовому засіданні представник боржника ДП «Укркосмос» проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання. Заперечуючи проти задоволення клопотання, представник боржника послався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015р., якою скасовано ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 20.04.2015 та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 24.06.2015 та встановлено, що склад арбітражного суду, який виніс Арбітражне рішення, не відповідає укладеній між сторонами угоді. Таким чином, вважав наявними підстави відповідно до п.d) ч.1 ст.5 Нью-Йоркської Конвенції «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» від 10 червня 1958 року та п.1 ч.1 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» для відмови у визнанні та зверненні до виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення ДП «Укркосмос», дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.06.2010р. між Компанією «СЕС АСТРА АБ» та ДП «Укркосмос» був укладений Договір про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі АСТРА. (Т.1 а.с.28-93)

Стаття 22 Договору містить арбітражне застереження, яким передбачається наступний порядок вирішення будь-яких розбіжностей між Сторонами щодо Договору, а саме: будь-які суперечки, непорозуміння та претензії, що виникають у зв'язку з цією Угодою, або її порушенням, припиненням дії чи визнанням недійсності, повинні вирішуватися через арбітраж, який складається з 3-х арбітрів у відповідності з Регламентом Арбітражного Інституту Міжнародної Торгової Палати. Місце проведення арбітражу -Лондон, Англія. Мова арбітражу-англійська. Ця Угода регулюються та інтерпретується відповідно до законів Англії та Уельсу.

Оскільки Боржник не виконує взяті на себе свої зобов'язання за вказаним Договором Стягувач звернувся з позовом до Міжнародного Арбітражного суду Міжнародної Торгової Палати в порядку, передбаченому статтею 22 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014року у справі №19315/GFG за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до ДП «Укркосмос» про стягнення заборгованості було ухвалено стягнути з Державного підприємства «УКРКОСМОС» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ»: 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг з передачі даних; 214 970 доларів США в якості пені за прострочення боржником оплати; 84 000 доларів США арбітражних витрат позивача (стягувача); 52 985 доларів США юридичних видатків та витрат позивача (стягувача),а всього 3 367 605 доларів США. (Т.1 а.с. 96-181)

Судом встановлено, що вказане рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014року є остаточним і станом на час розгляду даного клопотання вказане Арбітражне рішення не виконано, що не заперечувалось представником боржника в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 390 ЦК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, серед іншого, регулюється Нью-Йоркською Конвенцією «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року», (надалі - «Нью-Йоркська Конвенція») яку Україна ратифікувала 10 жовтня 1960 року. Сполучено Королівство Великобританії та Північної Ірландії приєдналося до даної Конвенції 24 вересня 1975 року.

Відповідно до ст. 3 Нью-Йоркської Конвенції «Кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов'язкові і виконує їх відповідно до процесуальних норм тієї території, де запитується визнання і приведення до виконання цих рішень, на умовах, викладених в нижченаведених статтях».

Відповідно до п. 1 ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж «Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» останній застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі щодо визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» рішення іноземних судів можуть бути виконані в Україні.

Згідно з п.8 ч.2 ст. 396 ЦПК України у задоволенні клопотання може бути відмовлено в інших випадках, встановлених законами України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 5 Нью-Йоркської Конвенції у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно направлено, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем де запитується визнання та виконання докази того, що:

а) сторони Угоди, зазначеній у статті II, були за застосованим до них законом, в будь-якій мірі недієздатні або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності такої вказівки, за законом країни, де рішення було винесено, або

b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або

c) вказане рішення винесено щодо спору, не передбаченому або що не підпадає під умови арбітражної угоди чи арбітражного застереження в договорі, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і приведена до виконання, або

d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді сторін чи, за відсутності такого, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж, або

e) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено виконанням компетентною владою країни, де воно було винесене, або країни, закон який застосовується.

Крім того, за ч. 2 статті 5 Нью-Йоркської Конвенції, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій проситься визнання і виконання, знайде, що об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Аналогічні підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання арбітражного рішення містяться у ч.2 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України».

Заперечуючи проти клопотання, представник боржника ДП «Укркосмос» зазначає, що Рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014року суперечить публічному порядку України та є нікчемним, оскільки підписання Договору заднім числом фактично було спрямоване на незаконне заволодіння майном ДП «Укркосмос» і склад Арбітражного суду не відповідає угоді сторін.

Разом з тим, з таким висновком представника боржника повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, вичерпний перелік правочинів, що порушують публічний порядок встановлений ст.228 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами.

При цьому жодних обвинувальних вироків українського суду, або відповідного судового рішення судів інших держав, що набрали законної сили і не підлягають оскарженню, про притягнення посадових осіб Компанії «СЕС АСТРА АБ» до відповідальності, Боржником надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження Боржника про порушення публічного порядку України є передчасними та такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а тому не можуть братися судом до уваги.

По суті доводів Боржника про те, що склад Арбітражного суду не відповідає укладеній між сторонами угоді слід зазначити наступне.

Арбітражне застереження, що міститься у ст. 22 Договору передбачає склад арбітражного суду та арбітражну процедуру. Так, серед іншого, сторони погодили, що будь-які суперечки підлягають розгляду арбітражем, який складається з трьох арбітрів у відповідності з Регламентом Арбітражного інституту Міжнародної Торгової Палати.

Разом із тим, як встановлено судом, справа за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості за надані послуги з електронної передачі даних супутниковою системою «АСТРА» за період з 01 січня 2011 року по 31 січня 2014 року була вирішена одним арбітром.

Як вбачається з матеріалів справи, у Заяві про арбітраж, поданій Стягувачем у МАС МТП 5 березня 2013 року, останній запропонував, щоб «Генеральний секретар призначив 1 (одного) арбітра на свій власний розсуд, а не 3 (трьох) арбітрів, як було домовлено між Сторонами» (п. 7 Рішення). 12 березня 2013 року Секретаріат МАС МТП повідомив Боржника (відповідача) про цю пропозицію Стягувача (позивача) (п. 9 Рішення). 19 квітня 2013 року Боржник (відповідач) погодився із пропозицією, щоб справу розглядав одноосібний арбітр за умови висунення кандидатури одноособового арбітра разом із позивачем. (Т.1 а.с. 182-186, 187-189, 190-193, 194-197,198,199)

Проте, в матеріалах справи відсутні дані про висунення Стягувачем разом із Боржником кандидатури одноособового арбітра. Не зважаючи на те, що особа арбітра не була узгоджена сторонами, вказана справа була розглянута одноособово арбітром, призначеним судом.

Відповідно до арбітражного застереження, зважаючи на відсутність згоди сторін щодо одноособового арбітра, справа повинна була розглядатися арбітражним судом у складі трьох арбітрів. Так, кожна сторона повинна була призначити по одному арбітру. У свою чергу, ці два арбітри призначили головуючого або третього арбітра.

Доводи Стягувача про наявність згоди Боржника із складом Арбітражного суду з огляду на відсутність будь-яких заперечень з боку боржника щодо складу Арбітражного суду суд вважає їх такими, що базуються на власному припущенні та ґрунтуються на суб'єктивному тлумаченні положень вказаного Договору та вимог чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, аналізуючи чинне законодавство та приймаючи до уваги ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015р., якою скасовано ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 20.04.2015 та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 24.06.2015, суд дійшов висновку, що склад арбітражного суду не відповідав угоді сторін, оскільки справа була вирішена одноособовим арбітром без згоди Боржника, а тому наявні підстави відповідно до ст. п.(d) ч.1 5 Нью-Йоркської Конвенції ч.2 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України» для відмови у визнанні та зверненні до виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року по справі за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості. Відтак суд вімовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України», 3,5 Нью-Йоркської Конвенції, Постановою Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999р. « Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст.ст.1, 2,81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 210, 390, 394, 395, 396 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ», про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 року по справі за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості,-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Судя В.А. Писанець