Справа № 234/6809/16-ц
Провадження № 6/234/140/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

за участю представника заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (учасники третейського розгляду ОСОБА_3, ОСОБА_4) про скасування рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07, зазначаючи, що цим рішенням третейський суд вирішив питання про її права і обовязки, хоча не залучив її до участі у справі.

Ухвалою суду від 03.06.2016 року ОСОБА_2 було поновлено строк звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду на підставі ст.389-1 ч.2 ЦПК України, ст.51 ч.4 Закону України «Про третейські суди».

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав та показав, що з 22.10.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу на підставі рішення Третейського суду м.Краматорська від 06.09.2004 року ОСОБА_3 набув права власності на обєкт нерухомого майна у вигляді приміщення магазину непродовольчих товарів, розташованого у м.Краматорську по вул.Хабаровській у будинку №38. Вказане рішення зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.12.2004 року. Відповідно до ст.60 СК України вказане приміщення, к набуте під час шлюбу подружжя, належить їм на праві спільної сумісної власності, у звязку з чим ОСОБА_2 вважала себе співвласницею вказаного нерухомого майна. У звязку з ускладненням сімейних відносин у січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та під час судового засідання 15.02.2016 року дізналася, що за ОСОБА_3 на даний час зареєстрована лише ? частка вищевказаного приміщення, оскільки рішенням Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 був визнаний дійсним договір купівлі-продажу ? частки вказаного приміщення від 11.01.2007 року та за ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнано право власності за кожним по ? частки приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 223,2 кв.м, розташованого за адресою: м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 38. Вказане рішення третейського суду було зареєстроване у Краматорському БТІ. Таким чином ОСОБА_2 дізналася, що її чоловік без її згоди зробив відчуження частки спільного сумісного майна подружжя, а третейській суд, приймаючи рішення порушив її права та інтереси, оскільки визнав договір купівлі-продажу дійсним без залучення її до участі у справі. ОСОБА_2 просить суд скасувати рішенням третейського суду від 19.01.2007 року, оскільки цим рішенням третейський суд вирішив питання про її права і обов'язки, при тому, що вона не брала участі у справі, проти дійсності угоди про відчуження спільного сумісного майна заперечує.

У судове засідання учасник третейської угоди ОСОБА_3 не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень не надав.

У судове засідання учасник третейської угоди ОСОБА_4 не зявився, заяв чи заперечень не надав.

Згідно ст.389-4 ч.2 неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши надані докази, встановив, що

Згідно копії свідоцтва про одруження, виданого відділом РАЦС Краматорського МУЮ Донецької області, подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з 22.10.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно копії ухвали Краматорського міського суду від 15.02.2016 року у цивільній справі №234/734/16-ц за заявою позивачки була залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Як зазначила заявниці ОСОБА_2 у заяві та підтримав її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні, підставою залишення позову про поділ майна без розгляду стало зясування ОСОБА_2 раніше не відомих їй обставин про розпорядження частиною спільного сумісного майна чоловіком ОСОБА_3 без відома та згоди дружини.

Як вбачається з копії документів третейської справи №21/07,

на підставі рішення Третейського суду м.Краматорська від 06.09.2004 року ОСОБА_3 набув права власності на обєкт нерухомого майна у вигляді приміщення магазину непродовольчих товарів, розташованого у м.Краматорську по вул.Хабаровській у будинку №38. Вказане рішення зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.12.2004 року,

на підставі рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та за аналогічним зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, був визнаний дійсним договір купівлі-продажу ? частки обєкта нерухомого майна від 11.01.2007 року, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4, та за ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнано право власності за кожним по ? частки приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 223,2 кв.м, розташованого за адресою: м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 38.

Вказане рішення третейського суду зареєстроване у Краматорському БТІ, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якому 26.02.2007 року на підставі вищевказаного рішення третейського суду зареєстровано право власності на ? частку приміщення магазину непродовольчих товарів розташованого за адресою: м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 38.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.65 СК України Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07 дружина продавця ОСОБА_3 ОСОБА_2 не була залучена до участі у справі, у звязку з чим третейській суд прийняв рішення без врахування права та інтересів останньої щодо спірного майна.

Клопотань згідно ст.389-3 ЦПК України про витребування матеріалів третейської справи не заявлено.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07 підлягає скасуванні на підставі ст.389-4 ч.6 п.2, ст.389-5 ч.2 п.5 ЦПК України, ст.51 ч.3 п.5 Закону України «Про третейські суди», оскільки третейський суд вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не брала участі у справі.

На підставі ст.389-5 ч.3 ЦПК України, ст.51 ч.5 Закону України «Про третейські суди» учасникам по справі слід розяснити, що скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Керуючись ст.ст.389-1 389-6 ЦПК України, ст.389-4 ч.7 ЦПК України, ст.51 Закону України «Про третейські суди», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 (учасники третейського розгляду ОСОБА_3, ОСОБА_4) про скасування рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07, - задовольнити.

Скасувати рішення Північно-Донбаського постійно діючого третейського суду від 19.01.2007 року по справі №21/07 про визнання дійсним договору купівлі-продажу ? частки обєкта нерухомого майна від 11.01.2007 року, укладеного між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4, та визнання права власності за кожним з вказаних осіб права власності на ? частку приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 223,2 кв.м, розташованого за адресою: м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 38, прийняте у м.Краматорську Донецької області суддею постійно діючого Третейського суду ОСОБА_5, за участю сторін третейського спору ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Розяснити, що на підставі ст.389-5 ч.3 ЦПК України, ст.51 ч.5 Закону України «Про третейські суди» скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення даного судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6