АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Поліщук Юлії Вікторівни в інтересах публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року

в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 67/14 від 28 лютого 2014 року.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 67/14 від 28 лютого 2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року заяву задоволено та скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 67/14 від 28 лютого 2014 року.

В апеляційній скарзі представник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк»), посилаючись на порушення норм процесуального права, при невірному трактуванні положень матеріального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів, заслухавши представника ПАТ «Укрсоцбанк», яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно положень п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію. Для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як убачається з матеріалів справи, 18 лютого 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 08-669/13-303 (а.с.8-11).

Пунктом 6.2 кредитного договору та третейським застереження, укладеним між сторонами, встановлено, що сторони погодили, що всі вимоги, які виникають при виконанні кредитного договору або у зв'язку з ним, або випливають нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціаціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 67/14 від 28 лютого 2014 року за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 стягнуто борг за кредитним договором в розмірі 1032703 грн. 98 коп. та третейський збір в розмірі 10727 грн. 04 коп. (а.с.6-7).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначена правова позиція міститься й в постановах Верховного Суду України в справі № 6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року та № 6-2630цс15 від 03 лютого 2016 року.

Отже, на дату винесення рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів.

Зазначені обставини свідчать про те, що постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків розглянув заявлений спір, не підвідомчий третейському суду.

Отже, ОСОБА_2 є споживачем банківських послуг, спір виник щодо заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», така справа не підвідомча.

У справі відсутні докази на спростування тверджень ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску строку оскарження рішення третейського суду, а тому суд першої інстанції правомірно поновив заявниці строк подачі відповідної заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до скасування рішення третейського суду.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам.

Колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги й залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Поліщук Юлії Вікторівни в інтересах публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/6219/16

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14567/2016

Головуючий у суді першої інстанції: АрапінаН.Є.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.