Справа № 348/1947/15-ц
Провадження № 22-ц/779/374/2016
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Битківської селищної ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Битківської селищної ради від 24.05.2015, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. На думку апелянта, судом проігноровано, що згідно записів у погосподарській книзі видно, що за господарством ОСОБА_5 та членів його сім'ї числиться 0,15 га садибної земельної ділянки, з них за будинком закріплено 0,494 га, вказані книги були оглянуті в судовому засіданні. Крім того, з архівного витягу рішення Битківської селищної ради від 06.07.1953 вбачається, що ОСОБА_5 була приділена присадибна ділянка під забудову житлового будинку за ставками робітників 0,15 га. Таким чином, позивач з посиланням на Постанову Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію ЗУ КРСР від 18.12.1990 № 526-12 п.3 та п. 7 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 зазначає, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. ОСОБА_2 вказала, що відповідно до ч. 3 ст. 1225 ЦК України та ч. 5 ст. 120 ЗК України (в редакції 2001 року) при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Земельна ділянка, надана для обслуговування будинку ні в спадкоємців, ні в позивачки не вилучалася.

Враховуючи наведене просила рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник Битківської селищної в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, рішенням Надвірнянського районного суду від 16.07.2014, яке на даний час є чинним, за позивачкою по справі ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок загальною площею 29 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1. Також за позивачкою визнано право користування земельною ділянкою площею 0,0494 га на вул. Шевченка в смт. Битків Надвірнянського району, для обслуговування будинку (а.с. 4-7).

Право власності позивача на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015 відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.28).

Згідно копії Виписки з протоколу Битківської селищної ради від 24.05.2015 гр. ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про надання в користування земельної ділянки площею 0,1006 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться біля її житлового будинку (а.с. 39-40).

Відповідно до копії Рішення Битківської селищної ради № 1079-33/2015 від 24.05.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0016 га (4.0 м.*4.0 м.) для будівництва індивідуального гаража по вул. Шевченка біля ГРП за рахунок земель житлової та громадської забудови (а.с.8, 29).

Згідно копії Архівного витягу з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Битківської селищної ради депутатів трудящих Надвірнянського району від 06.07.1953, наданого Державним архівом Івано-Франківської області від 26.11.2012 ОСОБА_5 приділено присадибну ділянку під забудову житлового будинку по ставкам робітника 0,15 сотих (а.с. 22).

На а.с. 52 міститься копія рішення Битківської селищної ради від 11.03.2001 «Про надання земельних ділянок Надвірнянському управлінню газового господарства для обслуговування газової дільниці та ГРП в селищі Битків» згідно якого Битківська селищна рада надала в постійне користування Надвірнянському УЕГГ земельну ділянку площею 132 кв. м для обслуговування ГРП № 1 (а.с. 52).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції враховуючи вимоги ст. 84, 12, 125 ЗК України, а також на основі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у позивачки доказів порушення її прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

По-перше, позивачка, всупереч приписам ст. 10, 57- 61 ЦПК України не надала суду жодного доказу, який дозволив би зробити висновок про наявність у неї прав на спірну земельну ділянку. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

По-друге, спірна земельна ділянка належить до земель громадської та житлової забудови (а.с. 8, 35-37, 52), там розташоване обладнання газової дільниці.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 06.07.1953 дідові позивача ОСОБА_5 було виділено присадибну ділянку під забудову житлового будинку в розмірі 0,15 сотих (а.с. 22), однак невідомо де. Дані про виділення ОСОБА_5 земельної ділянки 0,15 га неконкретні і правоустановлюючі документи відсутні. У відповідача Битківської селищної ради в межах наданих їй повноважень були всі підстави для надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,0016 га.

Отже, жодного правоустановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачкою не надано, ця земельна ділянка не надавалась ні позивачці ні її дідові, вона належала до земель, що знаходяться у віданні селищної Ради, яка і розпорядилась спірною ділянкою в законний спосіб.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно і повно з'ясовано фактичні обставини справи, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко