Справа № 265/6468/16-ц
Провадження № 2/265/2394/16
УХВАЛА

14 листопада 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 О. В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі міста Донецька, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Маріуполі про скасування постанови, про зобовязання призначити та виплатити недоплачену суму з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, про зобовязання призначити та виплатити щомісячну грошову суму, що компенсує частину втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И Л А :

01 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі міста Донецька (далі Фонд в Ворошиловському районі міста Донецька), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області (далі Фонд в місті Маріуполі), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Фонду в Ворошиловському районі міста Донецька від 30 вересня 2002 року № 1373, зобовязати Фонд в місті Маріуполі призначити одноразову допомогу в розмірі 14208 гривень та виплатити недоплачену суму у розмірі 6548 гривен з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року, а також зобовязати Фонд в місті Маріуполі призначити щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 142,08 гривен та виплатити недоплачені суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року.

З тексту позовної заяви вбачається, що за такими вимогами позивача Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя у справі № 265/626/15-ц вже було постановлено рішення від 10 лютого 2016 року та у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін та набуло законної сили. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 травня 2016 року було відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення від 10 лютого 2016 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2016 року.

Позивач ОСОБА_2 у позові наполягає, що він повторно звертається до суду з позовом з того ж приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, але з інших підстав. Іншими підставами він вважає те, що попередніми судовими рішеннями так і не було встановлено, що позивач працював на підприємстві, що не було ліквідоване.

Вирішуючи питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження за вказаним позовом, суддя виходить з такого.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із вищезазначених судових рішень вбачається, що у лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі міста Донецька, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Маріуполі, які були збільшені позивачем 26 жовтня 2015 року, та які є повністю аналогічними теперішнім позовним вимогам. Аналогічними є і підстави позову, так як і у попередньому позові, і у теперішньому позові ОСОБА_2 стверджував, що підприємство-роботодавець ВО «Донецьвугілля» не було ліквідовано.

Більш того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, в ухвалі від 26 травня 2016 року вказав, що суд першої інстанції у рішенні від 10 лютого 2016 року, з висновками якого погодився й апеляційний суд в ухвалі від 06 квітня 2016 року, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 працював в Управлінні по монтажу, демонтажу й ремонту гірничошахтного обладнання ВО по видобутку вугілля «Донецьвугілля», яке було перейменовано в Підприємство по технічному обслуговуванню і ремонту гірничошахтного обладнання ВО по видобутку вугілля «Донеціквугілля», де і отримав професійне захворювання, а в подальшому зазначене підприємство було ліквідовано відповідно до ухвали Господарського суду від 11 квітня 2002 року та вилучене з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Оскільки встановлено, що ДВО «Донецьвугілля» не було роботодавцем і страхувальником позивача, та не є правонаступником Управління по монтажу, демонтажу й ремонту гірничошахтного обладнання, тому у Фонду не було підстав враховувати дані щодо середньомісячної заробітної плати прохідника на вказаному підприємстві.

Аналіз вказаних судових рішень дає підстави зробити переконливий висновок, що є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому суддя відмовляє у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ворошиловському районі міста Донецька, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області:

- про визнання протиправною та скасування постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі міста Донецька від 30 вересня 2002 року № 1373;

- про зобовязання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області призначити одноразову допомогу в розмірі 14208 гривень та виплатити недоплачену суму у розмірі 6548 гривен з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року;

- про зобовязання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Маріуполі Донецької області призначити щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 142,08 гривен та виплатити недоплачені суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, коефіцієнтів індексації та трьох відсотків річних за весь час прострочення виплат, починаючи з 25 липня 2002 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя