Провадження № 2/161/3887/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої - судді Плахтій І.Б.,
з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3, про захист прав споживача,
Рішенням суду від 26 жовтня 2016 року у даній справі позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Під час ухвалення вищевказаного судового рішення у справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2016 року справу було повернуто до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення.

Учасники судового розгляду справи в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, якою вона просить зобов'язати відповідача усунути порушення умов кредитного договору № 014/2635/3/22294 від 01.09.2008 шляхом здійснення списання заборгованості в сумі 176 903,89 грн., а також припинити обтяження на предмет іпотеки у зв'язку із виконанням зобов'язань за кредитним договором.

Покликаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено, що позивачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, при зверненні до суду судовий збір позивачем не було сплачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» установлено ставки судового збору:

-за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, при чому судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на день звернення до суду з позовом, розмір судового збору за заявлену фізичною особою вимогу немайнового характеру становить - 551,2 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача ПАТ «Фідобанк» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, суд

В И р і ш и в :

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій