АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/4323/15-ц Головуючий 1-ї інстанції Боговський Д.Є.
Провадження № 22-ц/790/1743/16 Доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «сімейні правовідносини»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року, -

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених у листопаді 2015 року позовних вимог, просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею та ОСОБА_2 право власності на ? частину за кожним квартири № 328 в будинку 8 по вїзду Фесенківському в м. Харкові, стягнути з ОСОБА_2 на її користь ? частину грошових коштів у розмірі 417 687 грн. 34 коп., сплачених нею за період з липня 2005 року по лютий 2015 року за кредитним договором № HAH2GF01270144, визнати за нею право особистої власності на автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зобовязати ОСОБА_2 виплатити грошову компенсацію за автомобіль ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_2 в сумі 46 800 грн., стягнути з ОСОБА_2 ? частину грошового боргу за договором позики від 08 вересня 2010 року в сумі 81 900 грн.

Заперечуючи проти позову, у жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнених у листопаді 2015 року позовних вимог, просив визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру № 328 в будинку № 8 по вїзду Фесенківському в м. Харкові, автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: селище Комуніст Харківського району Харківської області, вул. Петровського № 6, припинити його право власності на ? частину зазначеної квартири, припинити право власності ОСОБА_1 на ? частину вказаного автомобіля та земельної ділянки, стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію в розмірі 204 828 грн.

15 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1, та передати автомобіль йому на відповідальне зберігання, посилаючись на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року клопотання ОСОБА_2 задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду.

Як убачається із матеріалів справи, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя було відкрито суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова у травні 2015 року, розпочато розгляд справи по суті.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 158 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суддя зазначених вимог закону та розяснень не врахував, внаслідок чого вирішив питання про забезпечення позову не в судовому засіданні, а одноособово.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді