Справа №597/636/16-ц
Провадження № 2/597/322/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу за позовом правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 в позовній заяві просить суд визнати недійсним та скасувати видане 03.07.2007 року виконкомом Хмелівської сільської ради Заліщицького району свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №322449 на будинковолодіння, що за адресою с.Хмелева вул.Центральна 106 Заліщицького району Тернопільської області на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частці, покликаючись на те, що перебуває в зареєстрованому 29.07.1971 року шлюбі з відповідачкою ОСОБА_1

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 За час спільного проживання він регулярно їздив на заробітки по Україні та за її межі і заробляв значні кошти, за які спільно з дружиною звели житловий будинок в с.Хмелева по вул.Центральна 106. У 2006 році, як зазначає позивач, у нього стався інсульт, що потягло за собою тривале лікування в місті Києві. Як стверджує позивач, відповідачка ОСОБА_1 скориставшись його хворобою та тривалою внаслідок неї відсутністю по місцю постійного проживання, звернулась до суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім. Рішенням суду від 11.05.2006 року її заява була задоволена, однак, 10.09.2015 року дане рішення скасовано за заявою позивача. Через деякий час йому стало відомо, що спільно збудований з дружиною житловий будинок, остання оформила на себе та дітей, позбавивши його права на частку в спільному майні подружжя. Тому він змушений за захистом своїх порушених прав звертатись до суду з даним позовом.

Правонаступник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у своїй заяві повідомила суд про те, що 28.05.2016 року помер позивач по даній справі, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №189202 від 02.06.2016 року. Також ОСОБА_6 повідомила, що являється спадкоємицею після смерті ОСОБА_5, згідно заповіту від 01.03.2016 року, що зареєстрований приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 в реєстрі за №351, засвідчену копію якого надіслала суду. Ухвалою суду від 05.08.2016 року первісного позивача ОСОБА_5 замінено його правонаступником ОСОБА_6.

Крім цього, позивачка просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обзязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_1, її представник та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнали, просять відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції подали письмове заперечення проти позову, в якому стверджують, що позивач залишив дружину та дітей - відповідачів по даній справі, у 2010 році разом із своїми боргами, які нажив займаючись шахрайством, а сам переховувався у не відомому їм місці. Під час відсутності позивача в селі Хмелева Заліщицького району здійснювали газифікацію житлових будинків, для цього необхідно було представити правовстановлюючі документи на будинковолодіння, яких у відповідачів не було. Тому відповідачка ОСОБА_1 змушена була подати до суду заяву про визнання позивача безвісно відсутнім та згодом виготовити документи на будинковолодіння за собою та дітьми у розмірі по 1/3 частині за кожним. Порушення при цьому прав позивача ОСОБА_5 відповідачі та їх представник не вбачають.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 також заявили клопотання про застосування до даного позову строків позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного:

відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №105936 від 12.05.2016 року 29.07.1971 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали шлюб, зареєструвавши його у Хмелівській сільській раді Заліщицького району, актовий запис №6, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №189202 від 02.06.2016 року ОСОБА_5 помер 28.05.2016 року.

Згідно заповіту від 01.03.2016 року, що зареєстрований приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 в реєстрі за №351 спадкоємцем після смерті 28.05.2016 року ОСОБА_5 являється ОСОБА_6

В судовому засіданні встановлено, що до дня смерті ОСОБА_5, яка сталась 28.05.2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не спростувала даного факту, не представила суду доказів того, що шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Заліщицького районного суду від 11.05.2006 року по справі №2-о-2006 ОСОБА_5 визнано безвісно відсутнім.

Рішенням Заліщицького районного суду від 10.09.2015 року по справі №597/678/15-ц вищевказане рішення суду скасовано.

Із зазначеного вбачається, що у вищевказаний період ОСОБА_5 не перебував по місцю знаходження спірного будинковолодіння - с.Хмелева Заліщицького району. Як померлий позивач зазначає в позовній заяві та позивачка у своїй заяві, в цей період ОСОБА_5 тяжко хворів, потребував стороннього догляду, який йому надавала ОСОБА_6 Даний факт стверджується виписками з історії хвороби позивача, також його підтвердив в судовому засіданні допитаний свідок - брат покійного ОСОБА_9.

Згідно ст.331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №58789872 від 10.05.2016 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що в с.Хмелева по вул.Центральна 106 зареєстровано згідно виданого 03.07.2007 року виконкомом Хмелівської сільської ради Заліщицького району свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №322449 за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частці.

Отже, право власності на будинковолодіння, що знаходиться с.Хмелева по вул.Центральна 106 Заліщицького району виникло 03.07.2007 року, тобто під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі.

Згідно ст.60 ч.1 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Тому, суд вважає, що із врахуванням вищенаведеного право власності позивача порушено, внаслідок позбавлення його частки в спірному будинковолодінні.

Відповідно до ст.321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких умов, свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №322449 видане 03.07.2007 року виконкомом Хмелівської сільської ради Заліщицького району не може залишатись в силі та підлягає скасуванню.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним (ст.228 ч.3 ЦК України).

Розглядаючи клопотання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про застосування до даного позову строків позовної давності, суд враховує той факт, що рішенням Заліщицького районного суду від 11.05.2006 року позивача було визнано безвісно відсутнім. Право власності на спірне будинковолодіння відповідачі оформили у 2007 році, тобто в період безвісної відсутності позивача. Рішенням Заліщицького районного суду від 10.09.2015 року скасовано рішення суду від 11.05.2006 року, яким позивача було визнано безвісно відсутнім. Про факт позбавлення його частки у спільному сумісному майні подружжя позивач дізнався лише після цього - у 2016 році, як сам про це зазначає у позовній заяві. Відповідачами цього факту не спростовано в судовому засіданні, не наведено протилежних доводів.

Тому із врахуванням вищевказаного, суд вважає, що заява про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строків позовної давності до задоволення не підлягає, оскільки строки позовної давності позивачем та його правонаступником не пропущені, з мотивів наведених вище.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд приходить до переконання, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.228 ч.3, 321 ч.1 Цивільного кодексу України, ст.60 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно задоволити.

Визнати недійсним та скасувати видане 03.07.2007 року виконкомом Хмелівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №322449 на будинковолодіння, що за адресою с.Хмелева вул.Центральна 106 Заліщицького району Тернопільської області на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частині.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_10