ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2909/16-ц
Провадження № 4-с/362/27/16
У Х В А Л А

12.09.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області як адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Петренко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, зацікавлена особа: ОСОБА_2, про визнання довідки розрахунку заборгованості по аліментах неправомірною,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати довідку-розрахунок від 09.03.2016 року № 70/10 державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 стосовно заборгованості ОСОБА_2 по аліментам неправомірною.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 08.02.2011 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_2 було стягнуто з грудня 2009 року аліменти на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_4В.) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В провадженні ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області перебувало дане виконавче провадження ВП № 26079782 за виконавчим листом № 2-78 від 2011 року

В жовтні 2015 року дане виконавче провадження, щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, було передано до ВДВС Шевченківського МРУЮ у Києві за місцем роботи боржника, про що 01.10.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення матеріалів до Шевченківського ВДВС для відкриття виконавчого провадження.

07 травня 2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення суду про зміну розміру аліментів та стягнуто з боржника 1/6 частину всіх видів заробітку чи інших доходів щомісячно.

02.11.2015 року державний виконавець ВДВС Шевченківського МРУЮ Києва виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-78 від 2011 р. щодо стягнення з ОСОБА_2 (боржника) з грудня 2009 року аліменти на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_4В.) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини ОСОБА_5 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Однак боржник, як зазначає заявниця, виконавчий лист за рішенням про зменшення розміру аліментів не отримував, а лише 11.11.2015 року звернувся до ВДВС Васильківського МРУЮ із заявою про здійснення перерахунку заборгованості з врахуванням вищевказаного рішення від 07.05.2015 року

09.03.2016 року державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 здійснив перерахунок заборгованості боржника по аліментах та видав довідку-розрахунок про заборгованість ОСОБА_2 за період до 31.08.2015 року, де зазначає про заборгованість з травня 2015 року по 31.08.2015 року не ? частини, а 1/6 частини всіх доходів.

Скаржниця, вважаючи дії державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 по винесенню оскаржуваної довідки-розрахунку неправомірними, звернулась до суду з даною скаргою.

Скаржниця в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав зазначених в ній.

Державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 11.08.2016 року явку державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 для участі в розгляді даної скарги було визнано обовязковою, однак останній вимоги ухвали не виконав.

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки за рішення суду від 07 травня 2015 року зменшено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на 1/6 частину, ним було отримано виконавчий лист, але державному виконавцю ними не було предявлено оскільки їм державний виконавець сказав не предявляти бо буде подвійне стягнення, то вони надали тільки рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі письмові докази, матеріали виконавчого провадження № 70/10 прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями вимог ст. ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Частиною 1 ст. 82 Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судом встановлено, що 08.02.2011 року рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_2 було стягнуто з грудня 2009 року аліменти на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_4В.) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі цього рішення 08.02.2011 року було видано виконавчий лист (а.с.60).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ від 20.04.2011 року було відкрито виконавче провадження № 26079782 з виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-78 виданого 08.02.2011 року (а.с.46).

07.05.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення № 362/42/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку чи інших доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.19).

01.10.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 було закінчено виконавче провадження № 26079782 в звязку з тим, що боржник працює в ГУМВС України в Київській області за адресою м. Київ вул. Володимирська,15, що за територіальністю відноситься до ВДВС Шевченківського РУЮ (а.с.57).

З огляду змісту вищевказаної постанови вбачається, що станом на 31.08.2015 року заборгованість по аліментам становить 52681,81 грн., що встановлено довідкою-розрахунком № 70 від 30.09.2015 року, що міститься в матеріалах виконавчого провадження (а.с.55-56).

Як вбачається з довідки-розрахунку від 09.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 було здійснено розрахунок заборгованості боржника за період з 08.12.2009 року по 31.08.2015 року, за якою встановлено, що станом на 31.08.2015 року заборгованість складає 50 431,69 грн. (а.с.4-5).

Суд звертає увагу на те, що довідка-розрахунок від 09.03.2016року в наданих ВДВС Васильківського МРУЮ копіях матеріалів виконавчого провадження відсутня.

Зі змісту оскаржуваної довідки від 09.03.2016 року вбачається, що при здійсненні розрахунку від 09.03.2016 року державним виконавцем було враховано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини, що міститься в матеріалах справи (а.с.19).

Однак, з пояснень представника божника, наданих в судовому засіданні, встановлено, що виконавчий лист про зменшення розміру аліментів боржником на виконання не предявлявся; на даний час виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частин перебуває на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ.

Даний факт також підтверджується ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено та визнано дії державної виконавчої служби Шевченківського мвськрайонного управління юстиції у м. Києві щодо складання довідки розрахунку заборгованості по аліментам та стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частині протиправними (а.с.34).

Зі змісту ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року встановлено, що за поясненнями начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 19 липня 2016 року виконавчий лист на примусове виконання судового рішення по цивільній справі № 362/42/15-ц про зменшення розміру стягнення аліментів, отриманий 28 травня 2015 року представником боржника ОСОБА_2 до відділу виконавчої служби не предявлявся (а.с.34).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт видачі державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 довідки-розрахунку від 09.03.2016 року № 70/10 про розмір заборгованості по аліментах в 1/6 частці від доходу без предявлення рішення суду про зменшення розміру аліментів та на момент закінчення виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положеннями ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» -судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Частиною 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України . У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розрахунок суми заборгованості ОСОБА_2 по аліментах в розмірі 1/6 частки вже після закінчення виконавчого провадження, тобто не за місцем виконання рішення, та без предявлення виконавчого листа про зменшення розміру аліментів.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про повідомлення стягувача про розмір заборгованості по аліментах.

За таких обставин, довідка-розрахунок № 70/10 від 09.03.2016 року складено державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_3 в порушення чинного законодавства, його дії по складанню вказаної довідки-розрахунку заборгованості по аліментах здійсненні з порушенням закону.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на вище встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими, доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 74, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 210, 294, 383, 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_7 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, зацікавлена особа: ОСОБА_2, про визнання довідки розрахунку заборгованості по аліментах неправомірною задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області щодо складання довідки розрахунку заборгованості по аліментам та стягнення з боржника ОСОБА_2 від 09.03.2016 року № 70/10 неправомірними.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали буде виготовлено 14.09.2016 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко