Справа № 200/939/16ц
Провадження № 2/200/1916/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №108 «Луна», третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 вересня 2015 року.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що його батько ОСОБА_3 у 1967 році заселився у квартиру АДРЕСА_1, був членом ЖБК та сплачував пайові внески до 1974 року. У 1974 році він одружився з ОСОБА_2 та вони продовжили сплачувати пайові внески разом. Повністю пайовий внесок вони сплатили у 1981 році, проте за життя право власності на квартиру так і не оформили. Батько помер 12.11.1990 року, у спадщину після нього вступила дружина ОСОБА_2, яка її фактично прийняла та він, подавши відповідну заяву до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. За життя ОСОБА_2 склала на його імя заповіт, відповідно якого заповіла йому усе майно, що буде належати їй на день смерті. 01.09.2015 року ОСОБА_2 померла, тому він звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 04.12.2015 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 18.06.1974 року ОСОБА_3 уклав шлюб з Голуб /ОСОБА_3/ ОСОБА_4, свідоцтво серії І-КИ №366356.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво серії ГД№931286.

12.11.1990 року ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №624716.

01.09.2015 року померла ОСОБА_2, свідоцтво про смерть серії І-КИ №653084.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на імя ОСОБА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.06.2007 року за реєстровим №2606.

Відповідно вказаного заповіту, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 усі права та обовязки, усе майно, які належали їй на момент складення заповіту та могли б належати у майбутньому, а також на день смерті.

Згідно з довідкою ЖБК №108 «Луна» №1277, ОСОБА_2 на день смерті 01.09.2015 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 12.11.1990 року являлась членом ЖБК.

Згідно з довідкою ЖБК №108 «Луна» №1276, ОСОБА_3 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1967 року та виплатив за життя пай за квартиру у повному обсязі.

04.12.2015 року завідуючою Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у посвідченні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2, оскільки реєстрація права власності на вказану квартиру за померлою ОСОБА_2 не проводилась.

Згідно технічного паспорту на квартиру 7 у житловому будинку 3-а по вул..152 й дивізії в м.Дніпропетровську, станом на 28 січня 2016 року, який виготовлений ТОВ «Сервіс Експерт М», вказана квартира складається з:1- коридор площею 4,8 кв.м; 2-санвузол площею 2,9 кв.м; 3- кухня площею 5,8 кв.м; 4-житлова площею 16,2 кв.м; І- балкон площею 0,9 кв.м, загальною площею 30,6 кв.м, житловою 16,2 кв.м.

У відповідності до положень ст.ст.1216-1217 Цивільного Кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Нормою ст. 16 ЦК України передбачено, що однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК україни право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Згідно пп. а) п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.06.1991 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» член ГБК, який повністю вніс свій пай, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст. 15 Закону України "Про власність" в редакції від 28.02.1995р.).

Згідно зі ст..15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру.

Крім того, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі на житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Таким чином, за відсутності доказів успадкування позивачем майна померлого батька ОСОБА_3, квартира АДРЕСА_2 була успадкована дружиною померлого ОСОБА_2, яка фактично вступила у спадщину, проживаючи разом зі спадкодавцем у спірній квартирі на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що на день смерті ОСОБА_2 належала уся квартира, оскільки пай був сплачений в повному обсязі, та вона єдина прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, право власності на квартиру нею набуто до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач має право успадкувати за заповітом квартиру АДРЕСА_2, у звязку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Розвязуючи питання відшкодування судових витрат, в порядку ст.88 ЦПК України, суд відносить їх за рахунок відповідача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,57-60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №108 «Луна», третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 вересня 2015 року на квартиру АДРЕСА_3, яка складається з:1- коридор площею 4,8 кв.м; 2-санвузол площею 2,9 кв.м; 3- кухня площею 5,8 кв.м; 4-житлова площею 16,2 кв.м; І- балкон площею 0,9 кв.м, загальною площею 30,6 кв.м, житловою 16,2 кв.м.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №108 «Луна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова