Справа №: 400/1496/16-ц
Провадження № 2/400/309/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О. М.

при секретарі - Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду мотивуючи це тим, що 18 листопада 2000 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб .

Під час перебування у шлюбі, 01 жовтня 2004 року сторони придбали магазин по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району Кіровоградської області, про що свідчить свідоцтво про право власності, в якому зазначено, що магазин належить ОСОБА_2. Вище зазначений магазин є об'єктом права спільної сумісної власності.

Останнім часом сімейні стосунки між позивачем та відповідачем значно погіршились, відповідач живе самостійним незалежним від сім'ї життям, допомоги на утримання двох малолітніх дітей не надає,, добровільно поділити майно не бажає і всіляко цьому перешкоджає, а тому відповідач звернулася до суду і просить визнати право спільної сумісної власності подружжя на магазин по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району, Кіровоградської області та визнати за нею право власності на 1/2 частку вище зазначеного магазину .

Позивач в судове засідання не зявилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден повністю.

Третя особа ОСОБА_3, також в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив.

Судом встановлено, що 18 листопада 2000 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2, який ми зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області актовий запис №322 (а.с.6).

Під час перебування у шлюбі, 01 жовтня 2004 року сторони придбали магазин по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району, про що свідчить свідоцтво про право власності, видане Петрівською РДА 01 жовтня 2004 року в якому зазначено, що магазин належить ОСОБА_2(а.с.7-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Таким чином, магазин, розташований по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району Кіровоградської області є об'єктом права спільної сумісної власності.

Однак останнім часом сімейні стосунки між позивачкою та відповідачем значно погіршились, він живе самостійним незалежним від сім'ї життям, допомоги на утримання двох малолітніх дітей не надає,, добровільно поділити майно не бажає.

У відповідності до ч.1 ст. 69 СК України дружина дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ того майна, яке знаходиться у їх спільній сумісній власності колишнього подружжя, незалежно від розірвання шлюбу.

Як випливає з положення ч.2 ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Між сторонами не досягнуто домовленості про поділ магазину, як обєкта права спільної сумісної власності, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.2 ст. 69 СК України та ч.4 ст. 372 ЦК України.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як випливає зі змісту ч.1 ст. 70 СК України та ч.2 ст. 372 ЦК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, кожна сторона має право власності на магазин у рівних частках, розмір яких становить 1/2 від його вартості.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що магазин по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району Кіровоградської області є спільною сумісною власністю сторін по справі, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.61,70 Сімейного Кодексу України , ст.ст.368 372 ЦК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 217, 218 ЦПК України ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати магазин по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району Кіровоградської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку магазину по вулиці Гагаріна, 23 в селі Луганка, Петрівського району, Кіровоградської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського райсуду О. Жушман

Рішення набрало законної сили ___________________________________2016 року

Суддя Петрівського районного суду О. Жушман