ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/618/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого 14.08.1996 року нотаріусом третьої Севастопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2230. Так як вказаний договір складено російською мовою, заявником було виявлено в тексті договору помилку у її прізвищі, у зв'язку із викладеним та тим що, державна нотаріальна контора, яка посвідчила договір не здійснює своїх функцій, перебуваючи на окупованій території у заявника виникли труднощі із реалізацією права власності на належне їй майно, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник, ОСОБА_2 з'явилась, заяву підтримала, просила її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання з'явилась, заяву підтримала, просила її задовольнити.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування на російській мові, відповідно до якого ОСОБА_3 подарував, ОСОБА_2 - його донька, прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1. Договір дарування посвідчено 14.08.1996 року нотаріусом третьої Севастопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2230.

Як встановлено судом, ім'я заявниці - обдарованої особи у вказаному договорі дарування від 14.08.1996 року не збігається з її ім'ям в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, а саме в договорі вказано «ОСОБА_2» а в паспорті «ОСОБА_2».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п.2 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх припинення.

За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого 14.08.1996 року нотаріусом третьої Севастопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2230.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 235, 256, 258, 259 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу, а саме договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого 14.08.1996 року нотаріусом третьої Севастопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2230.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА