АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2080/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Воронкова І. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" про поновлення на роботі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що наказом № 1 від 03 березня 2004 року вона була призначена на посаду головного бухгалтера в Тальнівському районному центрі фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації. Займана посада не належала до складу державних службовців, а тому присяга державного службовця нею не складалася.

Наказом № 1 від 14 січня 2016 року її було повідомлено про вивільнення з посади з 15 березня 2016 року в зв'язку з скороченням штату працівників, а наказом № 2 від 15 березня 2016 року її було звільнено з посади у зв'язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначала, що в день звільнення їй не було видано трудову книжку та не проведено остаточного розрахунку відповідно до ст. 47, 116 КЗпП України. Крім того, в порушення ч. 2 ст. 40 КЗпП України їй не було запропоновано іншу роботу та звільнення було проведено з порушенням ст. 43 КЗпП України без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Позивачка вважає дане звільнення чітко спланованим з проведенням махінацій з штатним розписом.

Тому вважає, що голова районного центру ФЗН «Спорт для всіх» не мав достатніх правових підстав на звільнення її із займаної посади, виніс незаконний наказ, що порушило її законні права та інтереси.

Уточнивши позовні вимоги, остаточно просила поновити її на посаді головного бухгалтера Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року.

Ухвалити нове рішення, яким поновити її на посаді головного бухгалтера Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачки, якими обґрунтовані позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а відповідачем дотримані вимоги КЗпП України щодо звільнення позивачки на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і судова колегія виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 з 03 березня 2004 року працювала на посаді головного бухгалтера в Тальнівському районному центрі фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації.

Згідно штатного розпису на 2016 рік станом на 28 грудня 2015 року штат в Тальнівському районному центрі фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації складався з 2 штатних одиниць, а саме: директора та головного бухгалтера (а.с. 33).

Відповідно до Положення про Тальнівський районний центр фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Центр є спеціалізованою бюджетною організацією, яка утворюється районною державною адміністрацією і підпорядковується відділу з питань фізичної культури і спорту районної державної адміністрації (п. 1.1), є юридичною особою (п. 1.4), основними джерелами фінансування Центру є кошти районного бюджету для утримання апарату та проведення фізкультурно-спортивних заходів в межах затверджених кошторисів доходів і видатків (п. 3.1), центр очолює директор (п. 4.2), який в установленому порядку, за погодженням з відділом з питань фізичної культури і спорту призначає і звільняє з посад працівників Центру, затверджує структуру та штатний розпис Центру в межах визначеної граничної чисельності працівників та фонду оплати праці, розпоряджається коштами Центру в межах затвердженого кошторису (п. 4.3.2) (а.с. 56-59).

Згідно Додатка 3.1 до рішення Тальнівської районної ради Черкаської області «Про районний бюджет на 2015 рік» було визначено видатки Тальнівського районного бюджету за головними розпорядниками коштів, зокрема видатки на утримання центру «Спорт для всіх» та проведення заходів з фізичної культури, що становило всього 30200 грн., з яких на оплату праці виділялося 18100 грн. (а.с. 66-67).

З Додатку №3 до рішення Тальнівської районної ради Черкаської області «Про районний бюджет на 2016 рік» вбачається, що всього на 2016 рік Тальнівському районному центру ФЗН "Спорт для всіх" РДА було виділено 22200 грн., а на оплату праці працівників Центру 17000 грн. (а.с. 64-65).

З плану асигнувань на 2016 рік Тальнівського районного центру ФЗН "Спорт для всіх" РДА також вбачається, що на 2016 рік на оплату праці Центру виділено 17000 грн.(а.с.68).

Відповідно до штатного розпису на 2016 рік станом на 16 березня 2016 року штат в Тальнівському районному центрі ФЗН "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації складався з 1 штатної одиниці, а саме: директора (а.с. 34).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 43 передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», визначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до наказу Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації № 1 від 14 січня 2016 року ОСОБА_6 була повідомлена про вивільнення з посади з 15 березня 2016 року в зв'язку з скороченням штату працівників та ознайомлена з наказом 14 січня 2016 року (а.с. 4).

Згідно наказу Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Тальнівської районної державної адміністрації № 2 від 15 березня 2016 року ОСОБА_6 була звільнена з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з скороченням штату працівників (а.с. 5).

З викладеного вбачається, що у 2016 році значно зменшилось фінансування Тальнівського районного центру ФЗН "Спорт для всіх" РДА, зокрема і оплата праці працівників Центру.

Таким чином, штатний розпис на 2016 рік станом на 16 березня 2016 року був затверджений в межах компетенції директора Тальнівського районного центру ФЗН "Спорт для всіх" РДА, оскільки це передбачено Положенням Центру.

ОСОБА_6 зазначала, що їй не було запропоновано іншу роботу та звільнення було проведено з порушенням ст. 43 КЗпП України без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Однак, дані твердження ОСОБА_6 вірно були спростовані судом першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2016 року був затверджений новий штатний розпис районного центру ФЗН "Спорт для всіх", згідно якого єдиною штатною одиницею центру є директор. Дана посада на момент звільнення не була вакантоною, отже і запропонувати іншу посаду ОСОБА_6 не було можливим.

Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді було встановлено, що позивачка не є членом профспілкової організації, тому отримання попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації не потребувалося.

Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що до посадових обов'язків ОСОБА_6 входило оформлення всіх бухгалтерських документів Центру, зокрема кошторисів на відповідний рік та нарахування і виплата заробітної плати, також не оспорювала того, що план асигнувань та кошторис Центру на 2016 рік був складений та підписаний нею 12 січня 2016 року, але не змогла пояснити суду, чому вона його не дооформила під час своєї роботи до часу звільнення, і що даний кошторис був затверджений лише 11 квітня 2016 року вже після її звільнення.

Відповідно до актів від 06 квітня 2016 року, 18 квітня 2016 року, 21 квітня 2016 року вбачається, що директор районного центру ФЗН "Спорт для всіх" Острань Л.В. неодноразово намагалась вручити позивачці ОСОБА_6 трудову книжку (а.с. 27-29).

Згідно письмового повідомлення від 11 квітня 2016 року № 14 директор районного центру ФЗН "Спорт для всіх" ОСОБА_6 просила прибути до центру для отримання трудової книжки (а.с. 30, 31).

Остаточний розрахунок з позивачкою було проведено 12 квітня 2016 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 8 від 12 квітня 2016 року (а.с. 70). Під час розгляду її скарги апеляційним судом ОСОБА_6 повідомила суд, що вона не наполягає на поновленні її на посаді.

Таким чином, судом першої інстанції був вірно встановлено, що з позивачкою невчасно було проведено розрахунок при звільненні та не вручено трудову книжку в день звільнення, у зв'язку із навмисною поведінкою самої позивачки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження та вивчення суду, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Тальнівського районного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" про поновлення на роботі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :