Справа № 751/5610/16-ц Провадження № 22-ц/795/1569/2016 Головуючий у I інстанції Косач І. А. Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Позігуна М.І.

суддів: Висоцької Н.В., Харечко Л.К.

при секретарі: Халимон Т.Ю.

з участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Чернігів-Автогаз на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Чернігів-Автогаз про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок затримки у видачі трудової книжки,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2016 року, яким стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 7 887 грн. 60 коп. компенсації за вимушений прогул, повязаний з затримкою видачі трудової книжки, а також 2061 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу; ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Незаконність рішення суду ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз обґрунтовує невідповідністю висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог фактичним обставинам справи. За доводами відповідача, судом не враховано відсутність вини товариства у затримці видачі трудової книжки, оскільки сама позивач після звільнення з роботи за видачею трудової книжки не зверталася, на листи з пропозицією прибути на підприємство для отримання трудової книжки не реагувала, письмової згоди направлення трудової книжки поштою не надала, а тому єдиним можливим механізмом вручення позивачу трудової книжки було виконання рішення в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2016 року.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 квітня 2014 року працювала на посаді оператора заправної станції ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз, з 20 жовтня 2015 року була звільнена на підставі наказу №16к/2015 від 19 жовтня 2015 року за п.2 ст.41 КЗпП України.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1; стягнуто з ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 3738 грн. 89 коп. (без утримання обовязкових платежів); середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 жовтня 2015 року по 01 березня 2016 року в сумі 12 357 грн. 24 коп. (без утримання обовязкових платежів); в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.; зобовязано відповідача видати позивачу трудову книжку на імя ОСОБА_1; в задоволенні решти вимог відмовлено; вирішено питання про судові витрати. Зазначеним рішенням суду, зокрема встановлено, що ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз не надано доказів видачі трудової книжки позивачу в день звільнення або направлення повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, що є порушенням прав позивача.

Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2016 року встановлено наявність порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 внаслідок невиплати заробітної плати та невидачі трудової книжки, тобто підтверджено наявність винних дій відповідача, то суд першої інстанції з врахуванням обставин справи дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок затримки у видачі трудової книжки за період з 1 березня 2016 року до 27 травня 2016 року - день направлення роботодавцем трудової книжки на адресу Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Крім того, в силу положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обовязок доведення обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог або заперечень лежить на сторонах (ч.3 ст. 10 ЦПК України). Проте, відповідачем не надано жодного належного і допустимого доказу відсутності його вини у затримці видачі трудової книжки працівнику, що в силу положень ч.3 ст. 235 КЗпП України є підставою для покладення на роботодавця відповідальності у вигляді виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Наявні в матеріалах справи копії листів ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз на імя позивача від 20 жовтня 2015 року та 8 січня 2016 року, а відповідно і копії рекомендованих повідомлень про їх вручення адресату (а.с.26, 29) належним чином не завірені.

Апеляційним судом по справі оголошувалася перерва та відповідно до положень ст. 10 ЦПК України пропонувалося відповідачу надати для огляду апеляційним судом оригінали зазначених документів, але після перерви представник відповідача в судове засідання не зявився, оригіналів документів суду не надав.

Проте, згідно оглянутих апеляційним судом наданих представником позивача оригіналу опису вкладення до конверту на імя ТОВ „Компанія „Чернігів-Автогаз, відправником якого є ОСОБА_1, 28 жовтня 2015 року останньою на імя відповідача направлялась заява про повернення трудової книжки та акту, і за надані поштові послуги було сплачено кошти згідно фіскального чеку, оригінал якого також оглянуто апеляційним судом.

За таких обставин, оскільки відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами і не надав суду належних і допустимих доказів в спростування доводів позивача про невидачу трудової книжки як в день звільнення, так і після письмового звернення, а незаконність дій відповідача щодо невидачі трудової книжки з вини роботодавця встановлено судовим рішення, яке набрало законної сили і є обовязковим для виконання, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення і скасування рішення, яке судом ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Чернігів-Автогаз відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: