Справа № 509/3003/16-ц
12 грудня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, причини неявки суду невідомі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 зареєстрованому 07 серпня 1993 року, який було розірвано за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2015 року.
Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох спільних дітей, доньку ОСОБА_3, 01.06.1998 р. н.; сина ОСОБА_4, 02.09.2007 р. н. та сина ОСОБА_5, 02.02.2013 р, н. З позивачем проживають молодші неповнолітні сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які потребують виховання та духовного розвитку. Наймолодший син ОСОБА_5 важко хворіє, йому встановлено інвалідність.
В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та
припинення ведення спільного господарства за спільні кошти ОСОБА_1 та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу набуте спірне майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,061га, яка розташована за адресою:
за реєстром № 2563, на підставі якого право власності вищевказаної земельної
Зазначене вище майно придбалось за кошти, що були одержані під час шлюбу, отже є спільною сумісною власністю подружжя.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Приписами ст. 60 Сімейного Кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, вищевказане майно є спільним майном подружжя, оскільки було придбане в період шлюбу
Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна що є спільною власністю подружжя, частки майна чоловіка та жінки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Згідно ч.1,2 ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.10,11,60,88,208,209,212-215,218,223,224-227 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 57,60,70 Сімейного кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1776 (одна тисяча сімсот сімдесят шість) гривень 95 коп.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_8