Справа № 209/3806/16-ц
Провадження № 2/209/1758/16
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2003 року у виконавчому комітеті Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 9; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, які складаються зі сплати судового збору.

На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 2003 року. Спільних дітей вони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, вони перестали розуміти один одного, мають різні погляди на обовязки подружжя. Вже два роки вони проживають за різними адресами. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору щодо розподілу майна між ними немає.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 2003 року у виконавчому комітеті Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 9, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6).

Дітей вони не мають, спільно не живуть та не підтримують шлюбних відносини. Ппозивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому його необхідно розірвти.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 грудня 2003 року у виконавчому комітеті Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 9.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, понесені нею судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.