У Х В А Л А

17 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору кредиту та договору іпотеки,

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «БМ Банк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір від 27 червня 2008 року, укладений між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_4 Визнано недійсним договір іпотеки від 27 червня 2008 року, укладений між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_4 Зобов'язано приватного нотаріуса Троян А.С. виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором від 27 червня 2008 року. У задоволенні решти зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «БМ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» 40 846, 62 доларів США, що еквівалентно 841 026, 27 грн., заборгованості за кредитом, 4 700, 87 доларів США, що еквівалентно 96 790, 27 грн., процентів за користування кредитом, 17 001, 88 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу касаційного суду та направити справу на новий касаційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 11, 15, 18, 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 217 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що позичальником порушено умови кредитного договору, розрахунок заборгованості не спростовано, а тому наявні підстави для стягнення заявленої банком заборгованості. ОСОБА_4 не доведено заявлених вимог, спірні кредитний та іпотечний договори відповідають вимогам закону, а зміна матеріального становища позичальника не може бути підставою для розірвання вказаних правочинів.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що в кредитному договорі від 26 серпня 2008 року немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п.п. 3.2, 3.4 розділу 3 Правил визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. У наданому розрахунку не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово та незрозуміло для споживача.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору кредиту та договору іпотеки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема