Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2377/16-ц
Провадження №2/503/1008/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.,

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодимі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на майнову частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом права власності на майнову частку (пай), яка залишилось після смерті її діда ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач вказала, що 13 грудня 1997 року помер її дід ОСОБА_2, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді майнової частки (паю) пайового фонду СТОВ «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області.

Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлого діда за законом. Спадщину померлого у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред.1963 року прийняла, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном померлого, тому звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва через відсутність належних правовстановлюючих документів на вказане майно.

В судове засідання позивач не прибула, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог позивача та розгляд справи без його участі (заява №02-16/345 від 21 грудня 2016 року).

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 13 грудня 1997 року помер дід позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, що підтверджується копією актового запису про смерть №45, виданого 13 грудня 1999 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області.

Місце відкриття спадщини с.Шершенці Кодимського району Одеської області.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2, як між онукою та дідом, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії V-УР №0727581, виданого 24 березня 1965 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району, в якому батьком позивача вказано ОСОБА_3, а також копією актового запису про народження батька позивача ОСОБА_3 №177 від серпня 1961 року, в якому його батьком (дідом позивача) вказано ОСОБА_2.

Підставою для задоволення позову позивач вказала фактичний вступ у володіння та управління належним померлому спадковим майном, вчинене нею протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 13 червня 1998 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, що заповіту померлий ОСОБА_2 не склав, тому позивач ОСОБА_1, як його онука, є спадкоємцем за законом за правом представлення (ч.2 ст.529 ЦК України в ред.1963 року).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року).

Так, за змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року).

Судом на підставі довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1626 від 25 листопада 2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2, після його смерті доглядала та утримувала належне йому майно.

Вказані дії у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред.1963 року є свідченням прийняття позивачем спадщини померлого ОСОБА_2

До складу спадщини померлого ОСОБА_2 ввійшла майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Маяк" с.Шершенці Кодимського району Одеської області у розмірі 0.002% пайового фонду підприємства, вартістю 6656 грн., яка посвідчена свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000307, виданого 15 листопада 2016 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але розяснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті діда ОСОБА_2, суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року позивач є такою, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину померлого діда.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на майнову частку (пай) задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності та поновити їй цей строк.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті діда ОСОБА_2, який помер 13 грудня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на майнову частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Маяк" с.Шершенці Кодимського району Одеської області у розмірі 0.002% пайового фонду підприємства, вартістю 6656 грн., яка відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000307, виданого 15 листопада 2016 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, належала ОСОБА_2, померлому 13 грудня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.