Провадження № 2/520/866/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

13.10.14 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти сумою 6000 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди та грошову суму розміром 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, 10.08.14 року стався залив її квартири з квартири, що поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_2 в якій зареєстрована та проживає ОСОБА_2, згідно з актом комісії ЖБК «Центральний збірний-20» від 01.10.14 року залиття квартири сталося з причини поломки сантехнічного обладнання у квартирі №10. В наслідок залиття квартири пошкоджено майно позивача, а саме, зіпсовано стелю в коридорі, у кімнаті та коридорі зіпсовані шпалери, у ванній кімнаті та у туалеті відклеїлася плитка, у коридорі зіпсовано 6 кв.м паркету (здутий), двері у ванній кімнаті та у туалеті зіпсовані, не зачиняються, зіпсовано стелю у кімнаті. Завдану шкоду позивач оцінює у розмірі 6000 гривень Відповідач в добровільному порядку не відшкодовує завданої шкоди. Також позивач зазначає, що їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює сумою 2000 гривень, оскільки остання у зв'язку з неправомірними діями відповідачки, хвилювалась з приводу неможливості користування своїм майном, порушено звичайний спосіб її життя, що змусило позивача звернутись до суд з дійсним позовом.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги взагалі, просила в позові відмовити, однак у судовому засіданні визнала, що відбулось протікання води, але не в такій значній кількості, що могло привести до пошкоджень у квартирі позивачки, які зазначені позивачкою та визначені в акті про залиття квартири.

Суд, проаналізувавши надані сторонами докази, та пояснення учасників процесу, приходить до висновку, про можливість часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні 10.08.2014 року у зв'язку із халатним ставленням до сантехнічних приладів у квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 22.12.2006 року, сталось залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

У акті про залив квартири позивача, який був складений 10.08.14 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 та завірений 01.10.14 року уповноваженою особою- головою ЖБК «Центральний Збірний-20» зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1, на момент огляду зафіксовані сліди залиття, в результаті залиття, в коридорі пошкоджений потолок, відклеїлись шпалери, обліцова плитка у ванній та туалеті, в коридорі пошкоджений паркет, дверцята на антресолях у ванній кімнаті не зачиняються.

З висновку судової будіельно-технічної експертизи від 21.06.16 року №3056 вбачається, що при візуальному обстеженні приміщень квартири АДРЕСА_1 встановлені наступні пошкодження у коридорі -відставання шпалер у верхній та нижній частинах стіни, пошкодження стіни під шпалерами грибком; туалет та кухня- здуття плитки на стіні; житлова- плями жовтого кольору на стелі, відставання шпалер у верхній та нижній частинах стіни.

Вищеперелічені пошкодження оздоблювальних покриттів квартири АДРЕСА_1, є порушенням п.3.67, табл.15 СНиП 3.04.01- 87 «Ізоляційні й оздоблювальні покриття» і відносяться до тих дефектів конструктивних елементів квартири, які могли утворитися в результаті їх залиття.

Та оскільки, дослідження фактично є ретроспективним, а також у матеріалах цивільної справи №520/13681/14-ц не має складеного в належному порядку обслуговуючою організацією, акту про залиття квартири АДРЕСА_1, встановити причину залиття не надається можливим. Однак вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 пов'язаних із залиттям водою в поточних цінах станом на червень 2016 року становить 8336 гривень.

Таким чином, на підставі проведених досліджень встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_1, становить 5835,20 гривень (8336 грн х 0,70) з врахуванням фізичного зносу оздоблювальних покриттів 30%, який встановлений при обстеженні квартири.

Згідно ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що затверджене у ч.1 ст.1166 ЦК України.

В даному випадку суд, з урахуванням кошторису ремонтних робіт, пов'язаних із пошкодженням майна - квартири позивача, без урахування робот та матеріалів по ремонту кімнати, пошкодження якої у результаті залиття 10.08.14 року не доведено у судовому засіданні, вважає доведеним розмір матеріальної шкоди заподіяної у результаті залиття квартири з врахуванням 30% фізичного зносу оздоблювальних покриттів, у розмірі 5835, 20 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 1167 ЦК України проголошує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди та ст.. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в границях заявлених вимог залежно від характеру йобсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставни (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду).

Позивачка не надала суд жодних доказів того, що саме діями відповідачки їй було спричинено моральних страждань, не зазначила з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задовленню.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз.

В матеріалах справи містяться документально підтвердженні докази витрат позивача з приводу сплати коштів за проведення судової експертизи сумою 3723, 26 гривень, які належить стягнути з відповідач на користь ОСОБА_1, оскільки відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири від 10 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 5835 ( п'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3723 ( три тисячі сімсот двадцять три) гривні 26 копійок.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.