АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Малинников О.Ф.
№22-ц/796/1122/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Соколової В.В. Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідач звернувся до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на квартиру №72, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що позивач може розпорядитися квартирою, що є предметом іпотеки, оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року набрало законної сили, яке передбачає право позивача відчужувати майно відповідача на користь інших осіб.

А тому наведена обставина свідчить про існування реальної загрози неможливого виконання виконання рішення суду, а тому є необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Сторони та треті особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликались, оскільки заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У липні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з відповідача проценти за користування позикою та три проценти річних за період з 31 жовтня 2013 року по 19 серпня 2015 в сумі, еквівалентній 11 238 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, та неустойку за період з 31 жовтня 2013 року по 19 серпня 2015 року в сумі 3 942 000 грн.

В рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за договором позики від 06 березня 2010 року на суму 622 613 грн. 69 коп. відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2014 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року та вимог, заявлених в цьому позові щодо стягнення процентів за користування позикою та трьох процентів річних за період з 31 жовтня 2013 року по 19 серпня 2015 в сумі, еквівалентній 11 238 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, та неустойки за період з 31 жовтня 2013 року по 19 серпня 2015 в сумі 3 942 000 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 72, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предметів іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу.

Надати ОСОБА_2 особисто та через представника, право пред'являти правовстановлюючі документи на предмети іпотеки, усно та письмово звертатися, одержувати і подавати необхідні довідки (в тому числі про сімейний стан іпотекодавця, належність його майна на праві власності, про кількість продажів, визначення нормативної вартості тощо), будь-які витяги з усіх державних реєстрів прав власності, інших речових прав на рухоме майно та обтяжень об'єктів нерухомого майна, звіти про оцінку майна (в тому числі висновки експертів) та будь-які інші документи в Державній реєстраційній службі України, Державній міграційній службі України та інших державних органах, установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності, в державних нотаріальних конторах, у приватних нотаріусів та в архівних установах (в тому числі з вимогами про відкриття нового розділу стосовно предметів іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно) та вчиняти всі інші необхідні дії, пов'язані з продажем предметів іпотеки.

З метою збереження предмету іпотеки до моменту його реалізації, передати цей предмет іпотеки в управління ОСОБА_2 на період до його реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до об'єктів нерухомого майна, зміни замків, a також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати.

Виселити ОСОБА_1 з іпотечного майна та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що він має право на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості стягнутої рішеннями Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2014 року та Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову відповідача ОСОБА_1 просив суд накласти арешт на квартиру №72, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, колегія суддів не вважає, що невжиття даних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 218, 153, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: