Справа №482/1508/14-ц 24.02.2016 24.02.2016 24.02.2016
Провадження №22-ц/784/417/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 482/1508/14-ц
Провадження 22ц/784/417/16
Категорія 27 Головуючий у 1 - й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Прокопчук Л.М.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Новоодеського районного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ІмексБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року ПАТ «ІмексБанк» (далі - Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що 12 грудня 2012 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір №999-00018086/1 про надання кредиту на умовах овердрафту та договір №999-00018086 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. За умовами цих договорів Банк передав відповідачці кредитні кошти шляхом перерахування на картковий рахунок в сумі 50000 грн. з датою остаточного повернення 11 грудня 2014 року.

Відповідачка в свою чергу зобов'язався повертати отримані кредитні кошти щомісячними платежами, а також здійснити оплату процентів за користування кредитом в розмірі 19 % річних, інших винагород, а в разі неналежного виконання обов'язків сплати штраф.

Проте, ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв'язку із чим станом на 11 серпня 2014 року утворилась заборгованість перед Банком у розмірі 79085 грн. 30 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 50000 грн.; заборгованість за процентами 10525 грн. 30 коп.; заборгованість за комісією - 9360 грн.; штраф - 9200 грн.

Посилаючись на наведене, Банк просив стягнути в із ОСОБА_3 79058 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Новоодеського районного суду від 13 жовтня 2014 року позов ПАТ «ІмексБанк» задоволено в повному обсязі та стягнуто із ОСОБА_3 на користь останнього 790 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась із заявою про перегляд заочного рішення, в задоволенні якої ухвалою суду першої інстанції від 09 грудня 2015 року, їй відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з неї на користь Банку заборгованість за основним кредитом в сумі 50000 грн. Відповідачка посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що умови кредитного договору суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема щодо сплати комісії та страхового платежу.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2012 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір про надання кредиту для власних потреб останньої за допомогою платіжної карти VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати коштів з поточного карткового рахунку №999-00018086/1 в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а відповідачка зобовязалась своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19% річних від суми заборгованості. Згідно п. 1.1 цього договору отримання кредиту проводиться відповідачкою за допомогою вказаної платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Пунктами 1.2, 1.3 договору визначено, що максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 50000 грн. з датою повернення овердрафту до 11 грудня 2014 року (а.с. 14-18).

Відповідно до абзацу третього п. 2.10 цього договору позичальник доручає Банку відповідно до умов ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в день надання кредиту здійснити списання коштів з карткового рахунку, в розмірах необхідних для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника № 12/12/МК-10/1 від 12 грудня 2012 року у сумі 3750 грн., а списані з карткового рахунку позичальника кошти зараховуються на поточний рахунок АТ «Страхова компанія «Примор`є».

У пункті 4.9 договору сторони визначили, що позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та /або сплати процентів за користування ними та /або інших платежів за договором сплати Банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений платіж.

12 грудня 2012 року між сторонами укладено договір №999-00018086 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної карти VISA для фізичної особи (а.с. 25).

Судом встановлено, що Банк надав відповідачці кредитні кошти в сумі 50000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок, що відповідачка не заперечувала.

Із наявного у справі додатку №1 до договору про надання кредиту № 999-00018086/1 видно, що сторони погодили на період з 12 грудня 2012 року по 11 грудня 2014 року строки та щомісячний розмір сплати основного кредиту, відсотків та платежів за супутні послуги в розмірі 720 грн. в місяць (а.с. 19).

Зазначені умови кредитного договору та додатку до договору недійсними у встановленому законом порядку не визнані.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору щодо внесення щомісячних платежів. Згідно розрахунку Банку заборгованість за кредитним договором станом на 11 серпня 2014 року становила 79085 грн. 30 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 50000 грн., заборгованість за процентами 10525 грн. 30 коп., заборгованість за комісією - 9360 грн., штраф - 9200 грн.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ст. 526, 611, 1054 ЦК України прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь Банку із ОСОБА_3 станом на 11 серпня 2014 року 79085 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором, із якої: заборгованість за кредитом - 50000 грн., заборгованість за процентами 10525 грн. 30 коп., заборгованість за комісією - 9360 грн., штраф - 9200 грн.

Доказів, які спростовували б наявність заборгованості або свідчили б про її інший розмір, відповідачка суду не надала.

Доводи позивачки в апеляційній скарзі про невідповідність умов кредитного договору положенням Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема щодо несправедливих умов договору кредиту в частині покладення на неї обовязку по сплаті комісії, не мають юридичного значення при перевірці правильності оскаржуваного рішення, оскільки вимоги про недійсність цієї угоди і додатку до неї, в якому передбачена сплата комісії, предметом розгляду у даній справі не були.

Аргументи відповідачки щодо безпідставності перерахування Банком страхового платежу в сумі 3750 грн. на користь АТ «Страхова компанія «Примор`є» теж не підлягають задоволенню, оскільки це передбачено п. 2.10 кредитного договору та договором №12/12/МК 10/1, укладеного між сторонами 12 грудня 2012 року про добровільне страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту.

Наведені обставини дають підстави вважати, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. А тому підстав для його скасування в частині стягнення заборгованості за кредитом не вбачається.

Разом з тим помилковим є висновок суду щодо стягнення на користь Банку із відповідачки 790 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

Спір вирішено шляхом постановлення заочного рішення.

Як видно із матеріалів справи, до заяви про скасування заочного рішення та до апеляційної скарги відповідачка надала довідку МСЕК, відповідно до якої вона із квітня 2008 року і безстроково є інвалідом 2-ї групи.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди другої групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Тому враховуючи вказані положення Закону та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат слід скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити Банку в стягненні витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Новоодеського районного суду від 13 жовтня 2014 року в частині стягнення на користь ПАТ «ІмексБанк» із ОСОБА_3 790 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні вимог ПАТ «ІмексБанк» до ОСОБА_3 про стягнення 790 грн. 85 коп. судових витрат за подачу позовної заяви відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді Т.В. Крамаренко

ОСОБА_4