№ 336/6409/16-ц
провадження № 2/336/3141/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що проходив військову службу на території Демократичної республіки Афганістан у період з 29.12.1979 року по 12.05.1981 рік.

У 1979 році, при виконанні службового обов'язку в ДРА, в результаті підриву на міні, отримав множинне осколкове поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку (1980 р.), проявом якого стали шкіряні рубці в області лоба справа і по центру, в тімяній області зліва, в області лівого колінного суглобу розмірами від 1,0х0,2 см до 3,0х2,0 см, а згідно виписок із історій хвороби Українського госпіталя для воїнів-інтернаціоналістів «Лісова Поляна» за 2009-2010 роки, наслідками мінно-вибухової травми, ЗЧМТ-контузії головного мозку є захворювання: «Післятравматичної та дисциркулярної енцефалопатії ІІІ ст., прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим церебротенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією з частими судинними кризами, мнестичним зниженням, емоційно вольовою нестійкістю. Післятравматичний цереборальний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, цетральною вестибулярною дисфункцією ІІІ ст., стійко вираженим цефалічним синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Поширений остеохондроз хребта з больовим корінцевим синдромом».

У зв'язку з отриманням зазначеної контузії йому встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням військової служби. Від отриманої травми у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров'я. У зв'язку з цим, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування.

Вважає, що у зв'язку з отриманням контузії під час захисту Вітчизни, яке пов'язане з проходженням військової служби, йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 100 000,00 грн.

Оцінюючи завдану йому моральну шкоду виходить з тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров'я.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з Міністерства оборони України на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн..

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Судом встановлено, що в період часу з 29.12.1979 року по 12.05.1981 року ОСОБА_1 проходив військову службу в демократичній Республіці Афганістан в складі діючої армії в період бойових дій ( а.с.7 зв., 10).

У 1979 році при виконанні інтернаціонального обов'язку в Демократичній Республіці Афганістан, в результаті підриву на міні, отримав множинне осколкове поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку.

30 грудня 2015 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності в зв"язку з хворобою, яка пов"язана з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АВ № 0550936 (а.с.17).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Із матеріалів справи вбачається, що захворювання, яке отримав ОСОБА_1 під час проходження військової служби, пов'язане з її проходженням. Причинний зв'язок встановлено актом судово-медичного дослідження № 2378 від 22.10.2009 р., довідкою до акту огляду МСЕК серія АВ № 0550936 від 30.12.2015 року про встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності в зв"язку з хворобою, яка пов"язана з участю у бойових діях під час проходженням військової служби, консультативним висновком № 8010/12 від 18.06.20012 р.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує ступінь моральних страждань позивача. Так ОСОБА_1 протягом багатьох років щодня переживає душевні страждання та у зв"язку з хворобою позбавлений нормального життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Отже, обов'язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів.

Оскільки судом встановлено, що встановлена позивачеві друга група інвалідності є наслідком захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, суд дійшов висновку про виникнення у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди. При цьому враховуючи тяжкість вимушених змін в житті ОСОБА_1, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000.00 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 88, 212, 213-215, 218. 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 50 000 (п»ятдесят тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Міністерства оборони України в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк