Справа № 462/2990/14 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/6247/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретар - Брикайло М.В.,

представника апелянта - ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання договору фіктивним, -

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати фіктивним договір дарування, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо відчуження земельної ділянки площею 0,3494 га, що розташована по вул. Пілотів,9 у м. Львові, кадастровий номер :06:018:0128; будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1 та знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пілотів,9. В порядку забезпечення позову просили накласти арешт на це майно.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року заяву позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Вирішено з метою забезпечення позову накласти арешт на майно ОСОБА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, а саме:

- земельну ділянку площею 0,3494 га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Пілотів,9, кадастровий № :06:018:0128;

- будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що позначені на плані літерами А-1, А-1 та котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1 за адресою: м. Львів, вул. Пілотів,9.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року оскаржив представник відповідача ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, а тому така підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_5, а також на спірні обєкти нерухомого майна по вул. Пілотів, 9 у м. Львові може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки, суддею не наведено жодного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, вважає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, судом першої інстанції взято до уваги лише інтереси позивачів, без з»ясування думки відповідачів.

Також звертає увагу колегії суддів на те, що судом першої інстанції допущено порушення процесуального закону, зокрема, питання про забезпечення позову, яке вирішувалось після відкриття провадження у справі, вирішено суддею одноособово, а не в судовому засіданні, а також про вирішення такого не повідомлялись сторони.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частина третя вказаної статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати, серед іншого, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у іншої особи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що в провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання договору фіктивним.

Розгляд вказаної вище цивільної справи триває.

З матеріалів справ вбачається, що між сторонами дійсно виник спір. Предметом спору у цій справі є договір дарування, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо відчуження земельної ділянки площею 0,3494 га, що розташована по вул. Пілотів, 9 у м. Львові, кадастровий номер :06:018:0128; будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1 та знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пілотів, 9.

Колегія суду вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що оскільки між сторонами дійсно виник спір, який в судовому порядку не вирішено по суті, позивачами обґрунтовано допускається, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення їх прав та законних інтересів, і з врахуванням того, що вид забезпечення позову запропонований позивачами у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, заява підлягає задоволенню.

Окрім того, чинним цивільно - процесуальним законодавством передбачається, що питання про забезпечення позову вирішується суддею, у провадженні якого перебуває справа, одноособово без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначення в частині 1 статті 153 ЦПК України про розгляд заяви про забезпечення позову судом (а не суддею) не є свідченням того, що суддя одноособово, без проведення судового засідання не має права на вжиття заходів забезпечення позову. Законодавець вживає термін «суд» як державна інституція і в різних нормах ЦПК використовує терміни і «суддя», і «суд». Крім того, згідно зі статтею 18 ЦПК України суддя діє від імені суду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову суддя вирішує одноособово, або суд у судовому засіданні (однак залежно від стадії розгляду справи) у день надходження.

Отже, якщо заяву про забезпечення позову подано після відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду, то суддя одноособово вирішує це питання, відповідно до вимог закону. У випадку, якщо заява про забезпечення позову надійшла під час проведення судового засідання, то відповідно, вона розглядається у судовому зсіданні, згідно з вимогами закону.

Колегією суддів встановлено, що в даній справі заява позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову надійшла після відкриття провадження у справі, а відтак, вірно розглянута суддею одноособово, відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі наявних у справі доказів з додержанням вимог закону.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312 п. 1 ч.1, 313, 314 ч.1 п. 4, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_8