№ 201/2355/16-ц
провадження 2-зз/201/213/16
УХВАЛА

25 листопада 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву публічного акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий Капітал», третя особа: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про зобовязання вчинити певні дії та визнання права на користування та набуття права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 лютого 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий Капітал» про зобовязання вчинити певні дії та визнання права на користування та набуття права власності.

По справі постановлялися різні ухвали.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року накладено арешт на квартиру № 120 у секції 3 будинку № 28 по вулиці Рогальова у м. Дніпропетровську, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року залишено без змін.

ПАТ КБ «ПриватБанк» 18 листопада 2016 року звернулося до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 стаття 154 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

На підставі ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі,

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а. с. 56), про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на квартиру № 120 у секції 3 будинку № 28 по вулиці Рогальова у м. Дніпропетровську, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Законність, обґрунтованість, вмотивованість і справедливість, вище вказаного судового рішення було встановлено під час судового розгляду апеляційним судом та в повному обсязі підтверджена ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року, якою апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилена, а ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року залишена без змін, тобто зазначені судові рішення у встановленому законом порядку набрали законної сили.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заходи забезпечення позову були вжиті по справі, для забезпечення саме цього позову та цей вид забезпечення позову (накладення арешту на майно) передбачений ст. 152 ЦПК України і відповідає предмету позову, оскільки спір між сторонами виник щодо права власності позивача на зазначену квартиру, яка 02 червня 2016 року була відчужена ТОВ «КУА «Фінансовий Капітал» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач і просив вирішити питання про вжиття заходів для забезпечення позову, що на його думку в разі такого невжиття може призвести до утруднення процедури повернення йому спірної квартири, також слід звернути увагу, що водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, а тому є всі підстави вважати, що у разі скасування заходів забезпечення позову останнє може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в звязку з тим, що спірне майно може бути відчужене на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна, тобто існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, крім того слід звернути увагу, що заходи забезпечення позову вжиті судом мають тимчасовий характер, однак на даний час справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами. Також слід зазначити, що питання про заміну одного способу забезпечення позову іншим чи інші передбачені законом процесуальні дії не заявлено та з урахуванням вимог статті 11 ЦПК України суд не вправі вчиняти зазначені дії з власної ініціативи. На даний час судовий розгляд по справі не закінчено та рішення по справі не ухвалено і судом не було постановлено ухвали про закриття провадження по справі чи залишення позову без розгляду, крім того інших передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову не має та не встановлено, а тому з урахуванням вищевикладеного не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника на його заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення заяви немає, а тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 154, 168, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви публічного акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий Капітал», третя особа: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про зобовязання вчинити певні дії та визнання права на користування та набуття права власності - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -