Справа №720/1624/16-ц
Провадження: 2/720/804/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.

сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_3, - про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що спадкодавець ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_2 з 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали спільно як чоловік та дружина усі ці роки.

За час свого життя спадкодавець ОСОБА_5, набув особисті права на нерухоме майно, 19.11.2012 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 в дарунок нежитлову будівлю, магазин з міні-баром розташований по вул. Центральна, 23 в с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області та земельну ділянку площею 0.0344 га на якій розташоване дане нерухоме майно. Однак ОСОБА_5 не зареєстрував дані права у державному реєстрі, хоча одразу фактично вступив у користування даним нерухомим майном, яке отримав в дарунок та під час оформлення договору дарування земельної ділянки мала місце помилка у визначенні населеного пункту, а саме замість вул. Центральна, 23 с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької в договорі зазначено вул. Центральна, 23 м. Новоселиця Чернівецької області, що було перешкодою для реалізації державної реєстрації так як внесення змін до договору потребувало наявність обох сторін, а дарувальник виїхала на постійне місце проживання в інший регіон.

16.06.2014 року, у віці 37 років, загинув чоловік позивачки ОСОБА_4, який на день смерті був зареєстрований і постійно проживав із своєю дружиною ОСОБА_2 по вул. Квіткова, 12 в с. Несвоя Новоселицького району.

Заповіту ОСОБА_4 не складав, а тому спадщина після його смерті відкрилася за законом. На день смерті спадкодавець ОСОБА_4 був зареєстрований у вищевказаному господарстві де постійно проживав спільно із своєю дружиною, ОСОБА_2 Його мати ОСОБА_3 проживає окремо в іншому селі, батько помер раніше, власних дітей спадкодавець не мав, тому спадщина за законом після його смерті була прийнята позивачкою.

Позивачка своєчасно прийняла спадщину за законом, оскільки 26.05.2016 року подала заяву до приватного нотаріуса ОСОБА_7 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом дані договори були надані до нотаріальної контори, однак позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як спадкодавець ОСОБА_5 не зареєстрував права набуті за договорами дарування від 19.11.2012 року.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просить суд визнати за позивачкою право власності на нежитлову будівлю магазин з міні-баром та на земельну ділянку площею 0.0344 га, що знаходяться за адресою вул.. Центральна 23, с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області, в порядку спадкування після смерті 16.06.2014 року ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Представник Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі, на спадщину не претендує.

Суд вислухавши думку представника позивачки та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та третьої особи і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 25.02.2001 року зареєстрували шлюб, про що зроблено запис № І, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-МИ № 023348.

З довідки № 490 від 25.07.2016 року виданої Мамалигівською сільською радою Новоселицького району вбачається, що подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були прописані та проживали в домоволодінні по вул. Квіткова, 12 в с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 095104 ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 25.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0, 0344 га, яка знаходиться по вул.. Центральна, 23 в с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер :01:004:0006.

З договорів дарування нерухомого майна та земельної ділянки від 19.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 подарувала ОСОБА_4 нежитлову будівлю, магазин з міні-баром, що знаходиться за адресою вул. Центральна, 23 с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області на земельній ділянці площею 0, 0344 га та земельну ділянку площею 0, 0344 га для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер :01:004:0006, яка розташована за адресою вул.. Центральна, 23 в м. Новоселиця Чернівецької області.

Відповідно до пункту 13 договору дарування нерухомого майна від 19.11.2012 року зобовязано обдаровану особу зареєструвати право власності на нерухоме майно у державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

ОСОБА_5 не зареєстрував дані права у державному реєстрі, хоча одразу фактично вступив у користування даним нерухомим майном, яке отримав в дарунок та під час оформлення договору дарування земельної ділянки мала місце помилка у визначенні населеного пункту, а саме замість вул. Центральна, 23 с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької в договорі зазначено вул. Центральна, 23 м. Новоселиця Чернівецької області, що було перешкодою для реалізації державної реєстрації так як внесення змін до договору потребувало наявність обох сторін, відповідно до пункту 18 даного договору, а дарувальник виїхала на постійне місце проживання в інший регіон.

16.06.2014 року у віці 37 років ОСОБА_4 помер, про що складено відповідний актовий запис № 05 та про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 136046.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за законом першої черги є його дружина ОСОБА_2, та мати ОСОБА_3, яка на спадщину не претендує, що підтвердяться довідкою № 361 від 26.05.2016 року виданою Мамалигівською сільською радою новоселиць кого району.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України 2003 р. : «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із заяви № 158 від 26.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 своєчасно прийняла спадщину після смерті 16.06.2014 року ОСОБА_4.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_7 позивачці ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлову будівлю магазин з міні-баром та земельну ділянку площею 0.0344 га, що знаходяться за адресою вул.. Центральна 23 с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області, у звязку із тим, що спадкове майно не пройшло процедуру державної реєстрації, тому право власності у померлого ОСОБА_4 на підставі договорів дарування не виникло.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 354 від 01.06.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_4 право приватної власності на нерухоме майно по вул.. Центральна, 23 в с. Несвоя Новоселицького району не зареєстроване.

Згідно з довідки № 354/1 від 01.06.2016 року виданої Новоселицьким КБТІ виготовленої за замовленням позивачки ОСОБА_2 дана нежитлова будівля з міні-баром в цілому складається із нежитлової будівлі магазин з міні-баром: літера «А», навіс літера «Г» за інвентаризаційною вартістю 154733 гривні.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, яка знаходиться по вул.. Центральна, 23 в с. Несвоя Новоселицького району, нормативно - грошова оцінка на земельну ділянку площею 0, 0344 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ЯД № 095104, яка знаходиться по вул.. Центральна, 23 в с. Несвоя Новоселицького району становить 83569, 35 гривень (вісімдесят три тисячі пятсот шістдесят девять гривень тридцять пять копійок).

Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_4 дійсно було подаровано нежитлову будівлю магазин з міні-баром та земельну ділянку, однак він не зареєстрував дані права у державному реєстрі, хоча одразу фактично вступив у користування даним нерухомим майном, враховуючи, що позивачка своєчасно прийняла спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки проживала із спадкодавцем на день його смерті, відповідач та тертя особа визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю магазин з міні-баром та на земельну ділянку площею 0.0344 га, що знаходяться за адресою вул.. Центральна 23 с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області, в порядку спадкування після смерті 16.06.2014 року ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, ЦПК України, і на підставі ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на нежитлову будівлю магазин з міні-баром, що знаходиться за адресою вул.. Центральна 23, с. Несвоя, Новоселицького району, Чернівецької області, в порядку спадкування після смерті 16.06.2014 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 0.0344 га, що знаходиться за адресою вул.. Центральна 23, с. Несвоя, Новоселицького району, Чернівецької області, в порядку спадкування після смерті 16.06.2014 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицький районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.