Провадження № 2/127/5397/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
12 вересня 2016 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши матеріали позовної заяви Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и в :
До суду з позовом звернулась Вінницька міська рада до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Ухвалою судді від 18 серпня 2016 року дана позовна заява була залишена без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків з наступних підстав.

За подання даної позовної заяви та визначаючись із розміром судового збору, позивачем було сплачено судовий збір як за одну вимогу немайнового характеру, надавши суду документ про сплату судового збору на суму 1 378 грн. (платіжне доручення № 1998 від 02 серпня 2016 року).

Однак, із таким визначенням погодитись не можливо, оскільки заявлені в позові вимоги містять дві вимоги немайнового характеру, зокрема: 1) до ОСОБА_1 про звільнення ним земельної ділянки площею 0,0039 га та 2) до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0008 га., а тому, відповідно до положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно сплатити судовий збір як за подання до суду позовної заяви, яка містить дві немайнові вимоги, надавши суду документ про сплату судового збору.

Як вбачається з пунктів 3, 5, 6 частини 2 статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено про обставину самовільного зайняття відповідачами земельних ділянок, однак відсутні посилання на докази, які підтверджують дану обставину. Крім того, у позовній заяві зазначено, що земельна ділянка, розміром 0,0039 га, яка самовільна зайнята ОСОБА_1 , знаходиться у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 , однак не зазначено докази про передачу військовій частині земельної ділянки у постійне користування.

Оскільки позивач не усунув наведені вище недоліки, зазначені в ухвалі судді від 18 серпня 2016 року, позовну заяву Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачу, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України суддя,

у х в а л и в:
Позовну заяву Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області К.П. Гуменюк