Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1979/15-ц

Провадження № 2/126/55/2016

"23" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ спадкового майна.

Свій позов мотивує тим, що 17 вересня 2013 року помер його батько ОСОБА_3. Спадкоємцями майна після померлого батька є він та його рідна сестра ОСОБА_2. Спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого в с. Війтівка, Бершадського району по вул. Жовтневій, 125 та земельної ділянки розміром 1.5409 га. Його сестра прийняла все майно, яке залишилось після смерті батька. Вважає, що він як інвалід 2 групи має право на обовязкову частку у спадковому майні, а тому і звернувся до суду з даним позовом в якому просить скасувати свідоцтво про право на спадщину видане 12.05.2014 року на імя ОСОБА_2 та перерозподілити спадкове майно визнавши за ним право власності на ? частину будинку та ? частину земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, пославшись на обставини викладені у позові, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечили проти задоволення позову в повному обсязі, та пояснили суду, що житловий будинок розташований по вул. Жовтневій, 125 не входить до спадкової маси і не може бути розподілений між спадкоємцями, оскільки батько при житті подарував вказаний будинок своїй онуці ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування від 20.05.1998 року. Земельна ділянка також не може бути розподілена у звязку з тим, що при оформлені спадщини нотаріусом вживались всі заходи щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про його право на спадкове майно, однак він не побажав його приймати, а тому він вважається таким, що відмовився від прийняття спадщини. За цих підстав не підлягає задоволенню і вимога про скасування свідоцтва про право на спадщину.

Суд вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17 вересня 2013 року помер громадянин ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 273648 виданим виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району.

Відповідно до довідки № 50 від 10 лютого 2014 року Війтівської сільської ради спадкоємцями до майна покійного ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2.

12 лютого 2014 року спадкоємець ОСОБА_2 звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

06 червня 1995 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно своїй дочці ОСОБА_2 Заповіт посвідчено нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 11/2014 до майна покійного ОСОБА_3, спадкоємець ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Нотаріусом вжито заходів та направлено листи-повідомлення № 26/02-14 від 14.02.2014 року та № 65/02-14 від 07.03.2014 року спадкоємцю ОСОБА_1 про початок процедури оформлення спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні про те, що він отримував такі листи від нотаріуса, однак на той час у нього були відсутні грошові кошти для оформлення своєї частки спадкового майна.

12.05.2014 року приватним нотаріусом видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 1.5409 га., що розташована на території Війтівської сільської ради та належала покійному ОСОБА_3

Рішенням Бершадського районного суду від 08.12.2014 року ОСОБА_1 продовжено строк подання заяви про отримання спадщини.

23.04.2015 року спадкоємець ОСОБА_1 звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадкового майна.

Нотаріусом надано розяснення ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вже видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання (лист від 12.05.2014 року № 66/02-14).

Судом також встановлено, що відповідно до договору дарування від 20 травня 1998 року ОСОБА_3 подарував будинок розташований в с. Війтівка, Бершадського району по вул. Жовтнева, 125 своїй онуці ОСОБА_4.

За змістом ст.ст. 1216 та 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Твердження позивача про те, що до обєму спадкового майна покійного ОСОБА_3 входив будинок розташований в с. Війтівка, Бершадського району по вул. Жовтнева, 125, не знаходить свого підтвердження, оскільки спадкодавець ОСОБА_3, при житті, відчужив належний йому будинок, що підтверджується договором дарування від 20.05.1998 року.

А тому, до складу спадкового майна, після смерті ОСОБА_3 входить земельна ділянка розміром 1.5409 га., яка і підлягає розподілу між спадкоємцями.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 його син - ОСОБА_1 являвся інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № 205568 від 25.05.2008 року.

Оскільки, спадкоємець ОСОБА_1 являвся непрацездатною особою, на час смерті спадкодавця, він має право на обовязкову частку спадкового майна.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Тобто, у разі прийняття спадщини за законом частка кожного із спадкоємців становила б ? частки спадкового майна. Однак, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем по заповіту, а тому обовязкова частка спадкоємця ОСОБА_1 становитиме ? частки спадкового майна, а саме земельної ділянки, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Оскільки, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2014 року на імя ОСОБА_2 не була врахована обовязкова частка спадкоємця ОСОБА_1, тому свідоцтво в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у звязку з тим, що він являється інвалідом 2 групи.

А тому, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1241, 1267 ЦК України , ст.ст. 10, 11, 60, 76, 88, 158, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ спадкового майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем на обовязкову частку, право власності на ? земельної ділянки розміром 1.5409 га, що розташована на території Війтівської сільської ради та належала покійному ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 827272.

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2014 року реєстр № 346 в частині права власності ОСОБА_5 на ? земельної ділянки розміром 1.5409 га, що розташована на території Війтівської сільської ради та належала покійному ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 827272.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів.

Суддя О. Г. Рудь