Справа № 459/2405/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

розглянувши подання державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про надання дозволу на входження в приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернулася до суду з поданням, у якому просить надати дозвіл на примусове входження у квартиру за адресою: м. Червоноград, вул. Бандери, 57/31 для опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 5002469. В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні Червоноградського МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження по виконавчим листам № 459/2405/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у розмірі 828 417,29 грн. Вказує, що в ході проведеної перевірки майнового стану та доходів боржника встановлено, що боржник пенсій не отримує та не працює, на обліку в органах ДФС не перебуває. Також встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби чи земельні ділянки, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. При виході на дільницю за місцем проживання боржника дверей ніхто не відчинив. Просить надати дозвіл на входження у житло боржника для опису та арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець відділу ДВС Червоноградського МУЮ не зявилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на таке.

Як видно з доданих до подання копій виконавчих листів та постанов про відкриття виконавчих проваджень, на виконанні Червоноградського МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 5002469 по виконавчим листам № 459/2405/15-ц, виданим 23.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у розмірі 828 417,29 грн.

Постановою від 13.07.2016 року накладено арешт на майно боржника.

Згідно актів державного виконавця від 18.03.2016 року, від 10.2016 року, встановлено, що при виході на дільницю за місцем проживання боржника дверей ніхто не відчинив.

Відповідно до листа від 13.07.2016 року № В-9-623/12585, боржник мешкає за адресою м. Червоноград, вул. Бандери, 57/31.

Звертаючись до суду із зазначеним поданням, державний виконавець послався на те, що у даній ситуації у нього немає змоги потрапити до квартири боржника з метою опису майна інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

З таким висновком державного виконавця суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України).

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної чи іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, з чого випливає, що реалізації такого права повинні передувати обставини, які б вказували на чинення державному виконавцеві перешкод з боку боржника чи інших осіб у допуску до житла боржника.

Разом з тим державним виконавцем не подано доказів, підтверджуючих чинення йому перешкод, зокрема, з боку боржника у допуску до вище вказаної квартири.

При цьому, подані акти державного виконавця про вихід на дільницю за місцем проживання боржника на увагу не заслуговують, оскільки складені без участі понятих, без зазначення часу їх складання.

Отже, у задоволенні подання слід відмовити як необґрунтованого.

Керуючись ст.ст. 210, 376 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков