Провадження по справі № 2/752/1668/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва Житлово-експлуатаційна дільниця - 103» про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району» про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним.

В обґрунтування позову зазначила, що, позивач з 2008 року і станом на дату звернення до суду з позовною заявою, проживає в гуртожитку АДРЕСА_1, який відноситься до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Позивач справно сплачує плату за користування жилою площею та комунальні послуги, жодними діями не руйнує жиле приміщення, інше обладнання гуртожитку, не порушує правил добросусідства та співжиття. Іншим житлом, крім кімнати в гуртожитку, позивач у м. Києві не забезпечена.

Водночас, позивачу стало відомо, що громадянці ОСОБА_2 було видано ордер № 655 від 25.03.2014 року на кімнату, якою позивач фактично користується, та в якій знаходять її речі.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що ордер № 655 від 25.03.2014 року був виданий ОСОБА_2 з порушенням встановленого порядку, а саме на житлове приміщення, яке не було вільним на момент видачі ордеру, та грошові кошти за житлово-комунальні послуги по якому сплачувала позивач, остання просила позов задовольнити, визнати ордер № 655 від 25.03.2014 року, виданий ОСОБА_2, недійсним та визнати за позивачем право на спірну житлову площу - кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник Голосіївської РДА в м. Києві Слободюк О.І. в судовому засіданні просила позовну заяву залишити без задоволення. Зазначила, що ОСОБА_1 не має ордеру на вселення в кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, займає вказане житлове приміщення незаконно, а тому твердження позивача про те, що ордер № 655 від 25.03.2014 року, який видано ОСОБА_4, порушує її права є необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити, зазначили, що ОСОБА_4 має всі правові підстави для отримання кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району» Гришковець Л.І. в судовому засіданні зазначила, що позивач зайняла спірну кімнату не маючи на те правових підстав, тобто самовільно, водночас ОСОБА_4, будучи зареєстрованою в гуртожитку, навпаки, мала всі правові підстави для поліпшення житлових умов та отримання кімнати, а тому у задоволенні позову просила відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що згідно Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва» № 1605 від 12.09.2012 року, а також Додатку № 1 до нього, гуртожиток по АДРЕСА_1 було передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.(а.с. 7).

Також встановлено, що на підставі розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.03.2014 року № 115, ОСОБА_4 було видано ордер № 655 від 25.03.2014 року на право зайняття з сім'єю з 1 чоловік жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_2, розміром 10,7 кв.м. (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ЖК УРСР , на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст. 59 ЖК УРСР, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Сторонами в судовому засіданні не заперечувалося, що ОСОБА_1 фактично займає житлову кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 року за наслідками перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року за позовом Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, на стороні позивача: Комунальне підприємство «ЖЕО-103 Голосіївського району» про виселення без надання іншого жилого приміщення з майном, встановлено, а отже у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що ОСОБА_1 була поселена і користувалась ліжко-місцем в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору оренди житлового приміщення № 412 від 24.02.2010 року, укладеного між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ПП «Ландшафт-21», і направлення на поселення; Договору оренди житлового приміщення № 19 від 04.01.2011 року укладеного між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ПП «Ландшафт-21», і направлення на поселення; Договору оренди житлового приміщення № 19 від 01.12.2011 року, укладеного між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ПП «Домінанта-Славутич», і направлення на поселення; Договору оренди житлового приміщення № 87 від 04.01.2012 року, укладеного між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ПП «Домінанта-Славутич» і направлення на поселення; Договору оренди № 23 від 30.10.2012 року, укладеного між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ОСОБА_1 останнім договором оренди який було укладено між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» ЖУ «Південне» ДП «ЕКОС» та ОСОБА_1 строк його дії було передбачено до 31 грудня 2012 року, при цьому ОСОБА_1 продовжила проживати у кімнаті гуртожитку та сплачувати рахунки за надані послуги і після закінчення строку дії останнього договору.

З огляду на, що суд приходить до висновку, про обґрунтованість посилань сторони позивача на той факт, що станом на дату видачі ОСОБА_4 ордеру № 655 від 25.03.2014 року, кімната НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 не була вільною.

Посилання відповідачів та їх представників на незаконність зайняття ОСОБА_1 житлового приміщення в гуртожитку, не спростовують того факту, що ордер № 655 від 25.03.2014 року було видано на фактично зайняте житлове приміщення, оскільки станом на дату його видачі ОСОБА_1 у встановлено законом порядку не було виселено з кімнати НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, зважаючи, що ордер № 655 від 25.03.2014 року, станом на дату його видачі, порушував права позивача, як особи, що фактично займає житлове приміщення НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання його недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно поданої заяви, позивач також просить суд закріпити за нею право на спірну житлову площу, а саме кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 16 ЦКУ встановлено наступні способи захисту прав та інтересів судом:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, закріплено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що установлений договором або законом.

Водночас, крім заявлення вимоги про визнання права на спірну житлову площу, позивачем до позовної заяви не додано жодного документа, що підтверджував би наявність права у позивача на вселення до кімнати НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1 чи права на користування нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено наявності підстав для визнання за нею права на спірну житлову площу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 58, 59 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва Житлово-експлуатаційна дільниця - 103» про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсним ордер № 655 від 25.03.2014 року, виданий ОСОБА_4 на підставі розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.03.2014 року № 115.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (, адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 42) на користь ОСОБА_1 ( і.п.н. НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1) суму сплаченого судового забору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.