Справа № 595/1499/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представника віділу ДВС Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач заяву віділу ДВС Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області про надання розстрочки виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2016 року до Бучацького районного суду надійшла заява віділу ДВС Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області про надання розстрочки виконання рішення Бучацького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 8793 (вісім тисяч сімсот девяносто три) грн.

Заявник вказує, що 12 лютого 2016 року у віділ ДВС надійшла заява ОСОБА_2 щодо звернення до суду про розстрочку виконання рішення суду № 595/1419/15 від 26 листопада 2015 року про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у зв'язку з тим, що на даний час непрацює, має мінливий дохід, сплачує аліменти на утримання ОСОБА_4 по 1200 грн., а тому не має можливості одноразово виплатити необхідну суму. У зв'язку з чим просить розстрочити виконання рішення, а саме по 366,40 грн. щомісячно на 24 місяці.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, та просила задовольнити заяву.

Боржник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задоволити, оскільки він ніде не працює, а тому не має можливості одноразово погасити заборгованість.

Представник стягувача в судовому засіданні заяву заперечила, суду пояснила, що те, що ОСОБА_2 не працює не є підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Суд, дослідивши заяву, додані до неї докази та матеріали справи, прийшов до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

26.11.2015 року Бучацьким районним судом винесено рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 8793 (вісім тисяч сімсот девяносто три) грн.

Як на підставу розстрочення виконання рішення суду боржник та державний виконавець посилаються на те, що ОСОБА_2 не працює, не має майна, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того, сплачує щомісячно по 1200 грн. аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання.

Так, судом встановлено, що на виконанні в державного виконавця відділу ДВС Бучацького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за просточення сплати аліментів в сумі 8793 грн., та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 16.12.2015 року.

Як вбачається з пояснень державного виконавця станом на день розгляду заяви в добровільному порядку рішення суду не виконано.

Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може розстрочити або відстрочити виконання, змінити чи

встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяви сторони про відстрочку виконання рішення, її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що відсутність офіційного працевлаштування боржника та необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини, відсутність у боржника будь-якого майна на яке може бути накладено арешт не відносяться до виняткових обставин в розумінні ст.373 ЦПК України, та не дають суду підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Крім того, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочки виконання судового рішення, яке набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 373 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви віділу ДВС Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області про надання розстрочки виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5