Провадження № 2-о/537/63/2016
Справа № 537/3682/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Степури А.А.

за участю секретаря Грицькової Я.С.

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1Д, звернулася до суду з заявою, згідно якої просить ухвалити рішення , яким встановити факт її проживання із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім»єю без реєстрації шлюбу понад п»ять років ( з жовтня 2009 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_4 13.05.2016 року).

На обґрунтування заяви зазначила, що з жовтня 2009 року вона і ОСОБА_4 почали проживати разом однією сім»єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство, сумісно придбавали побутову техніку та інше майно необхідне для організації життя. Зазначила, що вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 Під час сумісного проживання ОСОБА_4 в останні роки тяжко хворів і вона піклувалася про нього, здійснювала догляд, супроводжувала до місць його лікування до Ізраїлю. Зазначила, що під час проходження чергового курсу лікування в Ізраїлі 13.05.2016 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно. Встановлення факту проживання однією сім»єю їй необхідно для прийняття спадщини від ОСОБА_4 З урахуванням викладеного , просила заяву задовольнити.

Заявник та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали з підстав та мотивів, викладених у ній, надавши пояснення аналогічні викладеним в заяві.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні просив відмовити заявниці в задоволенні її вимог, посилаючись на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того , що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 проживали однією сімєю, тобто були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов»язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати , спрямовані на забезпечення життєдіяльності , саме сім»ї. Окрім того, зазначив, що сам факт спілкування з померлим, допомога по господарству , у лікуванні , придбання продуктів харчування, побутових речей не може свідчити про факт проживання однією сім»єю. Також, звернув увагу суду на те, що відповідно наданих суду паспортних відомостей місця проживання заявниці вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджує, що ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав один.

Представник заінтересованої особи Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином .

Суд, вислухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, дослідивши матеріали справи , оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд може розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Зазначений п»ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем без шлюбу для заявниці має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у неї права на спадкування за законом у четверту чергу.

Відповідно до норм ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім»ю утворюють особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Виходячи із змісту вказаної статті, можна виокремити такі ознаки фактичної сім»їх, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою: спільне проживання чоловіка та жінки, спільний побут, взаємні права та обов»язки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В наданій до суду заяві ОСОБА_1 стверджує, що з жовтня 2009 року по 13.05.2016 року вона проживала однією сім»єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_2 в квартирі останнього. Однак, суду не надала жодного доказу про особу ОСОБА_4, про наявність у нього житла за вказаною вище адресою та відомості про те, що дана квартира належить йому на праві власності.

Також, заявниця як в своїй заяві , так і в судовому засіданні зазначила, що 13 травня 2016 року під час проходження чергового курсу лікування в Ізраїлі помер ОСОБА_4. Однак, з наданого в обґрунтування вимог заявницею світлокопії свідоцтва про поховання, вбачається, що 29.05.2016 року помер Яаков Клейнборг, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, вбачаються розбіжності щодо особи, оскільки заявниця стверджує в своїй заяві, що ОСОБА_4 помер 13.05.2016 року, а в свідоцтві про поховання зазначена дата смерті 29.05.2016 року. Окрім того, вбачаються розбіжності між прізвищем та ім»ям померлого. Так, заявниця зазначає прізвище, ім»я по-батькові померлого як ОСОБА_4, а в свідоцтві про поховання прізвище, ім»я, по-батькові померлого зазначено як Яаков Клейнборг, ім»я батька ОСОБА_5. Тобто, з наданого свідоцтва про поховання не можливо визначити, що померлий був саме ОСОБА_4 з яким, як стверджує заявниця, вона проживала однією сім»єю .

З урахуванням викладеного , суд позбавлений можливості встановити , що ОСОБА_4 проживав у місті Кременчуці чи в Україні, і, що саме ця особа померла та похована в Ізраїлі.

Окрім того, Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану за вих. № 1007/04-01-04-33 від 09.11.2016 року на запит суду було повідомлено, що в архіві Кременчуцького міського відділу ДРАЦС відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 зустрічалися, разом відпочивали і ОСОБА_4, при цьому хотів освідчитись ОСОБА_1 та зареєструвати шлюб. Однак , дані свідки не підтвердили тих обставин, що заявниця та ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний бюджет , піклувалися один про одного, були пов»язані спільним побутом.

На фотографіях, наданих заявницею на обґрунтування своїх вимог , зображена заявниця та чоловік, але суд позбавлений можливості визначити що це саме ОСОБА_4 Окрім того, дані фотографії свідчать лише про сумісний відпочинок двох різностатевих осіб, а не про факт спільного проживання однією сім»єю.

Судом також враховано те, що заявниця та ОСОБА_4 були зареєстровані в різних квартирах. Так, заявниця зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_4 проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

При цьому, згідно пояснень заявниці та свідків встановлено, що у період, коли ОСОБА_4 приїздив до м. Кременчука, ОСОБА_1 проживала за його адресою, а в той час, коли ОСОБА_4 виїзджав до Ізраїлю на лікування, ОСОБА_1 поверталась в свою квартиру по вул. Халаменюка 4 кв.77, де і проживала, що свідчить про нестійкість відносин заявниці з ОСОБА_4 та відсутність спільного побуту.

Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

На думку суду ті обставини, що заявниця та ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами, шлюб не зареєстрували свідчить про те, що вони усвідомлено це допускали і розуміли про відсутність у них взаємних прав і обов»язків подружжя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, у зв»язку з її недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,234,256,259 ЦПК України, ст.ст.1223,1264,1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2016 року