Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5233/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 грудня 2012 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, нерозуміння та втрату поваги один до одного. На примирення позивач не згодна. Тому просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому просив суд надати подружжю термін на примирення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 15 грудня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки.

Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що під час провадження у даній справі вони намагалися помиритися, але примирення не досягнуто.

Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

Тому не підлягає до задоволення клопотання відповідача про надання подружжю терміну на примирення.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 11О - 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання терміну на примирення подружжя відмовити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 грудня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1563, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_2,

її ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

22.12.2016