АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/8252/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А..
справа №758/2743/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербова І.М.

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

УСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля марки ВАЗ, модель 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, автомобіля марки DAF, модель ТЕ47XS, тип сідловий тягач вантажний, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з бортовим тентованим напівпричепом марки SCHMITZ, модель S01, тип бортовий тентований напівпричіп, державний реєстраційний номер ВТ7300XT, яким керував ОСОБА_4, автомобіля марки DAF, модель TE47XS, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з бортовим тентованим напівпричепом марки Sommer, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, що сталася 06 червня 2013 року близько 12 год. 20 хв. на 630 км + 400 м автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ Першотравневого району Донецької області;

- стягнути з СТДВ «Гарантія»10934,42 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 1000 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що є власником автомобіля марки DAF, модель ТЕ47XS, тип сідловий тягач вантажний, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з бортовим тентованим напівпричепом марки SCHMITZ, модель S01, тип бортовий тентований напівпричіп, державний реєстраційний номер НОМЕР_5

06 червня 2013 року на 630 км + 400 м автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ Першотравневого району Донецької області сталася ДТП за участю вищевказаних автомобілів, у якій пошкоджено автомобіль DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп марки SCHMITZ, чим спричинено матеріальні збитки у розмірах 2980,14 грн. та 8954,28 грн. відповідно.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 та постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2013 року його притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у СТДВ «Гарантія», проте страховик відмовляється від виплати страхового відшкодування з посиланням на те, що в постанові суду відсутні відомості про пошкоджений напівпричіп.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 20 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами позовної заяви.

В судове засідання сторони не з»явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2013 року не містить відомостей про участь у ДТП напівпричіпу марки SCHMITZ.

Проте повністю погодитися з таким висновком колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За змістом ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є актом, який приймається уповноваженим органом за наслідками розгляду справи, під час розгляду якої досліджено протокол про адміністративне правопорушення, заслухано осіб, які беруть участь у справі, досліджено докази і вирішено клопотання (ст.279 КУпАП).

З матеріалів справи убачається, що 12 серпня 2013 року складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, у зв»язку із порушенням ПДР України. Відповідно до даних протоколу встановлено, що 06 червня 2013 року о 12 год. 20 хв. на 630 км + 400 м автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, та автомобілем DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постанова Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2013 року, винесена відносно ОСОБА_3 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, відтворює зміст встановлених обставин пригоди, що вказані у протоколі.

Відповідно до даних довідки Взводу з обслуговування стаціонарного посту ДПС ДАІ №4 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області зазначається, що 06 червня 2013 року о 12 год. 20 хв. на 630 км + 400 м автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ унаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки DAF, модель ТЕ47XS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та причіп марки SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 Згідно даних довідки напівпричіп отримав такі пошкодження: деформація палетника, пошкодження переднього лівого крила. Інформації про пошкодження автомобіля не зазначено.

Право власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль та напівпричіп підтверджується даними Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Документи, що складені у зв»язку із ДТП, у своїй сукупності підтверджують факт участі напівпричіпу SCHMITZ та його пошкодження. Відсутність у постанові суду посилань на пошкодження цього напівпричіпу не може бути вирішальним критерієм, якщо інші докази вказують на неповноту відомостей цієї постанови.

Вказані докази суд першої інстанції не дослідив, не надав їм належної правової оцінки, унаслідок чого дійшов до помилкових висновків, що відсутність у постанові суду відомостей відносно напівпричіпу виключає факт його участі у ДТП.

Відповідно до даних Полісу №АС/0673999 від 26 січня 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, у зв»язку із керуванням автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована у СТДВ «Гарантія», із встановленим лімітом за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50000 грн. та франшизою 1000 грн.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, обов»язок доведення розміру завданої шкоди покладено на позивача.

За змістом ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру матеріальних збитків позивачем надано копію Видаткової накладної від 26 листопада 2013 року, з якої убачається, що ФОП ОСОБА_2 отримала від ФОП ОСОБА_5 шість найменувань товару на загальну суму 19020 грн.

Окрім того, надано копії Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29 листопада 2013 року про проведення ряду робіт, проте відомості про особу представника виконавця в цих актах відсутні.

При цьому, самі по собі дані накладної та актів можуть свідчити про отримання товарів або послуг, проте не є фінансовими документами, якими підтверджуються розрахункові операції та оплата вартості наданих товарів або послуг.

Поряд з цим, надані позивачем копії Звітів про оцінку не містять мотивувальної частини, а також обов»язкових додатків, оформлених належним чином (калькуляції, протоколу огляду, фото таблиці, дані щодо суб»єкта оціночної діяльності).

Будь-яких об»єктивних даних, які давали б підстави для встановлення реальної вартості пошкодженого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, матеріали справи не містять.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін - вирішальним фактором є обов»язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Відтак, ураховуючи не подання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріальних збитків, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з цих підстав.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задовольняється частково, а рішення суду першої інстанції змінюється в частині правового обґрунтування висновків суду.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 20 квітня 2016 року змінити в частині правового обґрунтування висновків суду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М. Вербова