Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/99/16-ц

06 червня 2016 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Міщенко К.М.

при секретарі Самсоновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» до ОСОБА_2, Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ранок» та Приватне сільськогосподарське підприємство «Сяйво» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання права на оренду земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди землі та визнання права на оренду земельної ділянки. На підставу своїх вимог посилається на те, що 20 лютого 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» і ОСОБА_3 укладений договір оренди землі № 118, предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,7473 га, розташована в адміністративних межах Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, яка належала орендодавцю на праві приватної власності. Договір укладений терміном на 49 років. Після укладення договору оренди землі ТОВ «Урочище Журавське» замовило виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної земельної ділянки. Проте, в травні 2013 року ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим стало неможливим затвердити технічну документацію із землеустрою провести державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_2 до якої перейшло і право власності на спірну земельну ділянку. В послідуючому ТОВ «Урочище Журавське» стало відомо, що ОСОБА_2 надала вказану земельну ділянку в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Ранок». Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. В пункті 37 договору оренди землі № 118 від 20.02.2013 року укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Урочище Журавське» обумовлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. У зв'язку з цим позивач вважає, що договір укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Ранок» повинен бути визнаним недійсним та просить суд визнати за ним право на оренду даної земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що вона є спадкоємицею після спадкодавця ОСОБА_3, який помер 08.05.2013 р. Згідно заповіту вона прийняла в спадщину земельну ділянку площею 2,74 га., яка розташована в адміністративних межах Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області і 11.07.2014 року уклала договір на земельну ділянку з ТОВ «Ранок», яке сплачує їй орендну плату, тому позов не визнає. Про наявність договору оренди земельної ділянки строком на 49 років ОСОБА_3 її не повідомляв і копії такого договору не надавав.

В судовому засіданні представник ТОВ «Ранок» позов не визнав і пояснив, що договір оренди землі №118 від 20.02.2016 р. укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» і ОСОБА_3 на земельну ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,75 га на строк 49 років не можна вважати дійсним, так як ОСОБА_3 помер 08.05.2013 року і не міг укладати договір оренди землі 20.02.2016 року. Наданий в судовому засіданні інший договір земельної ділянки укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» і ОСОБА_3 також потрібно визнати недійсним, так як технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 2,7473 не підписана ОСОБА_3 і в договорі відсутня грошова оцінка земельної ділянки, не вказано рік укладення договору, не вказана орендна плата, договір не зареєстровано і зміст договору №118 від 20.02.2016 року, в якому не вірно було вказано дату , як стверджує представник позивача, відрізняється за змістом договору оренди землі №118 від 20.02.2013 року, тому такий договір не можливо визнати дійсним і є сумніви чи дійсно ОСОБА_3 укладав договір оренди землі з ТОВ «Урочище Журавське». А відповідач ОСОБА_2, отримавши земельну ділянку в спадщину уклала договір оренди землі з ТОВ «Ранок».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона користувалась земельною ділянкою, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 і сплачувала йому орендну плату. А потім цю земельну ділянку взяло в оренду ПСП «Сяйво». Потім представники ТОВ «Урочище Журавське» дали їй бланки договору оренди земельної ділянки, щоб укласти договір з ОСОБА_3 Коли вона прийшла до ОСОБА_3, то він сказав, що хоче 15 000 грн., тоді він підпише договір оренди землі. Представники ТОВ «Урочище Журавське» привезли 15 000 грн. ОСОБА_3, але він сказав, щоб розписку за отримання грошей написала вона, за що її ОСОБА_3Ф, віддав 10 000 грн., а 5 000 грн. взяв собі. Договір оренди земельної ділянки підписаний ОСОБА_3 вона віддала представнику ТОВ «Урочище Журавське».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 3 роки тому він повіз бланки договору оренди землі в с. Піщана, де проживав ОСОБА_3 і залишив договори ОСОБА_4, а ОСОБА_3 сказав, що договір підпише, якщо йому виплатять оренду плату в розмірі 15000 грн. Так як ці питання він не міг самостійно вирішити, то він сказав, що його прохання передасть керівництву ТОВ «Урочище Журавське». Через місяць він привіз гроші 15000 грн., а розписку про отримання коштів написала ОСОБА_4 Він забрав договір оренди землі, але не бачив, хто його підписав, бо в його присутності ОСОБА_3 договір не підписував.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до договору оренди землі № 118 від 20.02.2013 укладеного між ТОВ «Урочище Журавське» та ОСОБА_3 останній передає в оренду ТОВ «Урочище Журавське» земельну ділянку 2,75 га строком на 49 років. Договір не було зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі.

Відповідно до договору оренди землі № 118 від 20.02.2016 укладеного між ТОВ «Урочище Журавське» та ОСОБА_3 останній передає в оренду ТОВ «Урочище Журавське» земельну ділянку 2,75 га строком на 49 років. Договір не було зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин щодо оренди землі ТОВ «Урочище Журавське») право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин щодо оренди землі ТОВ «Урочище Журавське») право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З аналізу статей 210, 640 Цивільного кодексу України, вбачається, що у випадках коли законом встановлено державну реєстрацію правочинів, такі правочини вважаються вчиненими саме з моменту державної реєстрації. Якщо правочини здійснені у формі письмового договору, який підлягає державній реєстрації, то такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Перелік органів та порядок реєстрації встановлюється законом.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, особа, яка не є стороною угоди, може звернутися до суду з позовом про визнання такої угоди недійсною лише за умови, що ця угода порушує або оскаржує її законні права та охоронювані законом інтереси.

У даному випадку, існування спірних договорів жодним чином не порушує права позивача. Такий висновок можна зробити з огляду на наступне:

В позовній заяві позивач посилається на наявність у нього на підставі договору оренди землі від 20 лютого 2013 року права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,7473 га., яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3

В зазначеному договорі на останній сторінці відсутній запис про державну реєстрацію договору у Державному реєстрі земель. Отже договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення зазначених відносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ч. 5 ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення зазначених відносин) зазначається, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Як зазначається в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9 згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Таким чином, договір між товариством з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» і ОСОБА_3 є неукладеним, а отже не може бути підставою виникнення будь-яких прав та обовязків.

Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає позовні вимоги не доведеними, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215,217,218 ЦПК України, ст.ст. 203, 210, 215 ЦК України , Закону України «Про оренду землі», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Урочище Журавське» до ОСОБА_2, Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ранок» та Приватне сільськогосподарське підприємство «Сяйво» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання права на оренду земельної ділянки залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.М. Міщенко