Ухвала

Іменем України

20 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області про поновлення на роботі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2014 року між ним та Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області було укладено строковий трудовий договір відповідно до умов якого він був призначений на посаду директора Рубіжанського ліцею Рубіжанської міської ради Луганської області наказом Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області від 12 вересня 2014 року за строковим трудовим договором на строк з 15 вересня 2014 року по 31 серпня 2015 року. 15 червня 2015 року він отримав попередження від 8 червня 2015 року про можливе звільнення його 31 серпня 2015 року із займаної посади за п. 2 ст. 36 КЗпП України. 31 серпня 2015 року Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області було видано наказ № 224-К ТР про його звільнення. З 1 вересня 2015 року він не працює на посаді директора Рубіжанського ліцею Рубіжанської міської ради Луганської області. Статтею 9 КЗпП України визначено, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю є недійсними.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що діючим законодавством України не передбачено укладення з керівником ліцею, що належить до комунальної власності строкового трудового договору (контракту), позивач просив: визнати недійсними умови трудового договору від 12 вересня 2014 року, укладеного між ним та Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області щодо встановлення терміну дії договору з 15 вересня 2014 року до 31 серпня 2015 року; визнати трудовий договір від 12 вересня 2014 року, укладений між ним та Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області безстроковим, таким, що укладений на невизначений строк; поновити його на посаді директора Рубіжанського ліцею Рубіжанської міської ради Луганської області з 1 вересня 2015 року.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано трудовий договір від 12 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області безстроковим. Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Рубіжанського ліцею Рубіжанської міської ради Луганської області з 1 вересня 2015 року. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2016 року рішення районного суду скасовано, й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши норми ч. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту», п. 2 ст. 36 КЗпП України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони дійшли згоди щодо терміну дії трудового контракту і позивач не заперечував проти таких термінів.

Твердження у касаційній скарзі на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М.Фаловська