Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Подільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітнього ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснюючи на підставі ст.121 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадян, які знаходяться на тимчасово окупованій території, звернувся до районного суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, - факт народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану , мотивуючи тим, що в серпні 2016 р. до прокуратури Автономної Республіки Крим звернулася громадянка України ОСОБА_2, яка мешкає в м.Сімферополь, про захист в суді інтересів їх народженої в м.Сімферополі ІНФОРМАЦІЯ_1 р. сина ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про народження, оскільки в зв'язку з фінансовими труднощами вона не має можливості виїхати з тимчасово окупованої території - АР Крим. До заяви в прокуратуру були надані документи, якими підтверджувалось громадянство батьків дитини, які перебувають в зареєстрованому 06.06.2008 року шлюбі, їх проживання в АРК, документи про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 р. дитини ОСОБА_1, які видані на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути прийняті до реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, що видається органами ДРАЦС. Встановлення факту народження необхідно для реєстрації дитини органами реєстрації актів цивільного стану Держави Україна. Враховуючи те, що для отримання свідоцтва про народження подружжя ОСОБА_1 може бути подано до будь-якого органу ДРАЦС, то прокурором не визначається жоден відділ як заінтересована особа.

До початку судового засідання прокурором відділу представництва прокуратури АР Крим Пономарьовим А.О. подана заява, в якій він просив розглянути справи за його відсутності в зв'язку з неможливістю участі через велику завантаженістю по роботі та просив встановити факт народження дитини.

Заінтересовані особи, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 45 ч.2 ЦПК України встановлено, що з метою представництва інтересів громадян або держави в суді прокурор, в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Як вбачається з наданих документів, прокурором підтверджені встановлені законом підстави для представництва в суді.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документами, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець міста Сімферополя, постійне місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка міста Сімферополя, постійне місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Шлюб між вказаними особами зареєстровано відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (Україна) актовим записом № 368 від 06.06.2008 р. На час розгляду справи подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є громадянами України.

Як вбачається з наданих документів, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у місті Сімферополь народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Реєстрація народження дитини оформлена свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 13.04.2016 р. відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. А тому зазначене місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України.

В судовому засіданні встановлено, що документи на підтвердження факту народження дитини видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищевказане свідоцтво про народження видано органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є громадянами України і мешкають на тимчасово окупованій території України, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Медичне свідоцтво про народження форми 103/о, встановленої МОЗ України, ОСОБА_2 не може отримати у медичному закладі м.Сімферополь, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р., на теперішній час не використовується, а в разі отримання дублікату довідки за формами, встановленими Мінздравом РФ, така довідка не може бути використана заявницею для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітнього сина заінтересованих осіб у справі у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що батьки новонародженої дитини не мають можливості надати до органів ДРАЦС документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження нею дитини підтверджено в судовому засіданні, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника .

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

На підставі ст.122 СК України, якою визначено походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, батьком народженої у ОСОБА_2 дитини є чоловік породілля - ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що батьки визначились з ім'ям сина, записавши його як ОСОБА_1.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим (Україна) батьками якого є громадяни України ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки державним органам провести державну реєстрацію факту народження дитини, а батькам дитини - отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Відповідно до ст.257-1 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітнього ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у батьків: батько - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець міста Сімферополя, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка міста Сімферополя, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2; шлюб яких зареєстровано 06.06.2008 р. відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (Україна) актовим записом № 368.

Факт народження дитини ОСОБА_1 встановити для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах ДРАЦС України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Н. М. Ларіонова