Справа №489/583/15-ц 24.02.2016 24.02.2016 24.02.2016
Провадження №22-ц/784/537/16
Справа 489/583/15-ц
Провадження 22ц-/784/537/16 Головуючий по 1 інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Гордійчук С.С., позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2016р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,

встановила:

У січні 2015р. ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_3 про поділ набутої під час їхнього шлюбу квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання за нею права власності, з урахуванням інтересів їх спільної дитини, на 2/3 частки у цьому майні. Також позивачка просила стягнути з відповідача компенсацію 1/2 частки боргу в розмірі 4106,82 дол. США сплаченого на виконання зобовязань по кредитному договору від 30 квітня 2008р. кошти по якому були використані в інтересах сімї.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2016р. позов задоволено частково. Постановлено провести поділ квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності у цьому майні по 1/2 частці. Стягнуто з відповідача на користь позивача 101274 грн. 18 коп. компенсації за сплачену заборгованість по кредиту.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення компенсації за сплачену заборгованість по кредиту просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскарженій частині зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 26 листопада 1999р., який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2012р. Дане рішення набрало законної сили 07 квітня 2012р.

Сторони є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки державного виконавця ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 має 11765,33 грн. заборгованості по аліментам на утримання доньки ОСОБА_4

12 лютого 2008р. за спільні кошти сторін придбано квартиру АДРЕСА_1, яку було оформлено і зареєстровано на ОСОБА_3.

Рішення суду в частині поділу названої квартири не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2008р. між ОСОБА_3 і ПАТ „Кредобанк укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав 15000 дол. США кредиту на ремонт квартири АДРЕСА_1.

З 07 квітня 2012р., тобто часу набрання рішенням суду про розірвання шлюбу по 03 квітня 2015р. останній платіж, на виконання зобовязань по кредитному договору від 30 квітня 2008р. сторонами сплачено 11232,42 дол. США.

При цьому позивач надав платіжні документи про сплату 7819,42 дол. США, а відповідач на 3413 дол. США.

Також відповідач надав квитанції про переказ позивачу починаючи з 01 жовтня 2013р. і до 20 квітня 2015р., під час перебування ним за кордоном, грошових сум на загальну суму 2060 дол. США.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку щодо наявності у позивача права на отримання від відповідача компенсації 1/2 частки сплаченого нею боргу за кредитним договором.

Проте стягуючи з відповідача на користь позивача компенсацію 1/2 частки сплаченої заборгованості по кредитному договору в сумі еквівалентній 4106,82 дол. США, суд не врахував: загальний розмір цієї заборгованості - 11232,42 дол. США з яких кожна із сторін повинна була сплатити по 5616,21 дол. США (11232,42 : 2); сплату відповідачем 3413 дол. США заборгованості безпосередньо до ПАТ „Кредобанк; перерахування відповідачем 2060 дол. США позивачу для погашення заборгованості за кредитом.

Таким чином, розмір цієї компенсації з огляду на вищенаведені факти судом визначено невірно, оскільки обґрунтованою слід вважати суму еквіваленту 143,21 дол. США. (11232,42 : 2 3413 - 2060), що за курсом НБУ на час вирішення судом першої інстанції спору повинно складати 3531,56 грн.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині стягнення компенсації за сплачену заборгованість по кредиту в силу п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає зміні зі зменшенням стягнення компенсації до 3531,56 грн.

Часткове задоволення позову (3,49%) відповідно до ст.88 ЦПК є підставою для зменшення стягнення з відповідача судового збору в дохід держави за розгляд справи в суді першої інстанції та стягнення з позивача судового збору в дохід держави частині відхилених вимог, який при подачі позову не сплачувався. У звязку з чим рішення суду в частині судових витрат теж підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК.

Також з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307-309,316 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2016р. в частині вимог про стягнення компенсації за сплачену заборгованість по кредиту, а також судових витрат змінити стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3531 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно 977 грн. 40 коп. та 35 грн. 34 коп. судового збору у звязку з розглядом справи в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1076 грн. 09 коп. судового збору у звязку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: