Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5, про визнання полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсними, за касаційною скаргою представника товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Білинової Анастасії Вікторівни на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що

24 листопада 2014 року товариством було отримано повідомлення від ОСОБА_7, особи, відповідальність якої застрахована, про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), яка сталась 21 листопада 2014 року о

18 год. на вул. Хімічна - Промислова в м. Одеса , за його участю, а також за участю водія ОСОБА_8 Разом з повідомленням було надано копії полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0574209 та № АІ/0561487, бланки яких були втрачені, інформація про що була подана до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про страхування» ТДВ «СК «Альфа-Гарант» зазначало, що бланки полісів № АІ/0574209 та

№ АІ/0561487 було втрачено, вони не укладалися ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з жодною особою, по цим полісам не були сплачені страхові платежі, місцезнаходження цих полісів невідоме, а тому враховуючи ненабрання чинності зазначеними полісами просило визнати їх недійсними.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року, у задоволенні позовних вимог ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» -

Білинова А.В., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності доказів недійсності полісів обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 листопада 2014 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було отримано та зареєстровано за

вх. № ЦВ/14/1627 повідомлення ОСОБА_7 за полісом страхування цивільної відповідальності АІ/0574209 від 29 квітня 2014 року про ДТП, яка сталась о 18 год. 00 хв. 21 листопада 2014 року за участю застрахованого транспортного засобу ДАФ CFF85/430, номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням, а також за участю транспортного засобу Хонда, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна Промислова.

Крім того, 25 листопада 2014 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» отримано та зареєстровано за вх. № ЦВ/14/1627 повідомлення ОСОБА_8 про зазначену ДТП.

29 грудня 2014 року ОСОБА_9 звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 21 листопада 2014 року в м. Одеса по вул. Хімічна - Промислова, за участю належного їй транспортного засобу Xonda Accord, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8, та транспортного засобу DAF CF 85 430, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7

Згідно копії полісу № АІ/0574209 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страховиком ТДВ «СК «Альфа Гарант» та страхувальником ОСОБА_4 укладено договір страхування. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ДАФ CF 85/430, номерний знак НОМЕР_1. Договір укладено

28 квітня 2014 року, зі строком дії з 29 квітня 2014 року до 28 квітня

2015 року включно. Договір набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. Страховий платіж 344 грн 33 коп. сплачений о 16 год. 00 хв.

28 квітня 2014 року. Поліс підписаний сторонами, підпис представника страховика завірений печаткою для договорів № 44 ДТВ «СК «Альфа-Гарант».

Згідно копії полісу № АІ/0561487 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, між страховиком ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та страхувальником ОСОБА_4 укладено договір страхування. Забезпеченим транспортним засобом є напівпричеп Feldbinder EUT 53.3, номерний знак НОМЕР_3. Договір укладено 08 квітня 2014 року, зі строком дії з 09 квітня 2014 року до

08 квітня 2015 року включно. Договір набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. Страховий платіж 78 грн 97 коп. сплачений о

16 год. 00 хв. 08 квітня 2014 року. Поліс підписаний сторонами, підпис представника страховика завірений печаткою для договорів № 44 ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

Згідно наданих ТДВ «СК «Альфа-Гарант» роздруківок з централізованої бази даних МТСБУ бланки полісів № АІ/0574209 та

№ АІ/0561487 станом на 11 лютого 2015 року визначені як втрачені.

Постановою судді Суворовського районного суду міста Одеси від

11 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 21 листопада 2014 року о 18 год. 00 хв. по вул. Хімічна Промислова в м. Одесі, за участю автомобілів ДАФ CFF85/430, номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням, та Хонда, номерний знак

НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8

Згідно з ст. 16 Закону України «Про страхування» договір

страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

За правиламист. 18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Таким чином, законодавець у ст. 18 Закону України «Про страхування» розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу .

За правиламист. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсними у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Суди попередніх інстанцій вірно визначились із характером спірних правовідносин, розмежували поняття «недійсність договору», «неукладеність договору» та «набрання чинності договором», дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання полісів страхування недійсними з підстав несплати страхових платежів.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Докази та обставини, на які посилається представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» - Білинова А.В. у касаційній скарзі були предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні та встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - БілиновоїАнастасії Вікторівни відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 лютого

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Л.М.Мазур