Справа № 638/1329/13-ц
Провадження № 8/638/13/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення

у звязку з нововиявленими обставинами

04 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого: судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в залі суду заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 року у зв'язку з ново виявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: Харківська філія ПАТ «КБ «ПриватБанк», комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Десята Харківська державна нотаріальна контора , про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину гаража № 1218, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 75.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину гаража № 1223, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 75.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобілю «DAEWOO-TICO», 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03 червня 2016 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2014 року. Просять за наслідками перегляду, скасувати рішення, ухвалите нове рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Заява мотивована тим, що на дійсний час з"явилися істотні для справи обставини, які існували на час розгляду справи в суді , однак не були відомі їм, як стороні, та які суттєво впливають на вирішення справи по суті . В своїй позовній заяві від 04.02.2013 року ОСОБА_3 зазначила, що вона перебувала у шлюбі з їх батьком ОСОБА_7 з 30.07.1999 року по 15.05.2012 року і що за час шлюбу було придбано і зареєстровано за ОСОБА_7 на праві власності гараж №1218, розташований за адресою: м. Харків ,пр.. Леніна, 75, на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2009 року та гараж №1223, розташований за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 75, на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2009 року, а також автомобіль «DAEWOO-ТІСО», 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.02.2000 року, і з цих підстав просила визнати за нею права власності на частину зазначеного майна посилаючись на те, що майно набуте подружжям під час шлюбу належить чоловіку і дружині на праві спільної сумісної власності. Таким чином, посилаючись на свідоцтва про реєстрацію права власності на гаражі і реєстрацію зазначеного автомобіля, ОСОБА_3 ввела в оману, як суд так і відповідачів , тому, що вони не знали, коли їх батько став власником гаражів і коли він придбав вказаний вище автомобіль. Враховуючи те, що батько ОСОБА_8 з 1986 року з ними не проживав , тому що він довгий час проживав і працював в Росії, то про те що він придбав автомобіль «DAEWOO-ТІСО» і має гаражі дізналися вже тоді , коли він вже тривалий час перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , вважади ,що це майно дійсно було придбано у шлюбі, як зазначила в своєму позові ОСОБА_3 Не знали про те, що гаражі було побудовано батьком задовго до того, як він уклав шлюб з ОСОБА_3 Б (довідки з гаражного кооперативу «Ювілейний» про право власності батька на ці гаражі з зазначенням строку їх будівництва в 1987 році отримали тільки 05.05.2016 року ), що автомобіль було придбано в 1999 році , а не в 2000 році , коли він був зареєстрований вже після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 і реєстрації батька за місцем її проживання), що він був першим його володільцем , як зазначено в довідці Державтоінспекції. яка була надана на запит Десятої державної нотаріальної контори і знаходиться в матеріалах спадкової справи . Після того, як новий представник ознайомившись з матеріалами справи № 2/638/598/14 (638/1329/13-ц), порекомендував звернутися до голови гаражного кооперативу «Ювілейний» за інформацією , щодо часу покупки або будівництва гаражів. зареєстрованих на праві власності за батьком і отримавши 05.05.2016 року довідки з ГК «Ювілейний» , довідались про те, що ОСОБА_8 побудував гараж №1218 та гараж №1223, розташовані за адресою: м. Харків ,пр. Науки( Леніна), 75 за власні кошти в 1987 році і був членом ГК «Ювілейний» та власником зазначених гаражів з 1987 року ,тобто задовго до укладення шлюбу з ОСОБА_3 Ознайомившись 07.05.2016 року з матеріалами спадкової справи, яка відкрита в державній нотаріальній конторі , новий представник надав копію облікової картки автомобіля д.н.з. 00586 хк ,яка була надіслана управлінням ДАІ в Харківській області до нотаріальної контори , згідно якої ОСОБА_8 був першим власником автомобіля «ОАЕ//ЮО-ТІСО» 1997р. випуску зареєстрованого на нього 23.02.2000р. (.д.н.з. 00586хк) і цей автомобіль було ним придбано за його особисті кошти , до проживання з ОСОБА_3 Б. однією сімєю і ведення спільного побуту .Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» надісланої на запит 10-ї державної нотаріальної контори , яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_8 був зареєстрований за адресою проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.09. 1999р., а проживати однією сімєю з ОСОБА_3 в її квартирі батько став тільки з 2000 року про ,що він розповідав при спілкуванні.

Відтак, майно, що було предметом поділу за рішенням суду, не є спільним сумісним майном подружжя . Відповідно позивач не мала права на вказане вище майно.

Крім того, ОСОБА_3 предявляла позов до них, як спадкоємців майна батька з метою визнання за нею права власності на частину спадкового майна , яке залишилось після смерті (24.08.2012р.) ОСОБА_8 Вказане викликало тільки обурення. В Десятій Харківській державній нотаріальній конторі знаходиться спадкова справа №495/2012 щодо спадщини ОСОБА_8, померлого 24 серпня 2012 року. ОСОБА_3 - колишня дружина батька , шлюб з якою батько розірвав 15 травня 2012 року , за чотири з половиною місяця до смерті , на момент відкриття спадщини не могла бути спадкоємцем ОСОБА_8 і не мала права на частку в спадковому майні.

В судовому засіданні уповноважений представник заявників підтримав доводи заяви та просив її задовольнити з мотивів, наведених в обгрунтування. Просив прийняти до уваги той факт, що немає жодних підстав вважати, що на час розгляду справи судом в 2013-2014 роках спадкоємці ОСОБА_7 : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знали про час будівництва їхнім батьком гаражних боксів №1218, №1223 і виникнення в нього права власності на ці бокси, про час придбання транспортного засобу та його реєстрації.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 та її уповноважений представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви. Свої заперечення мотивують тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_2 подано заяву про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 року по справі №2/638/598/14 (638/1329/13-ц) у звязку з нововиявленими обставинами. Підставою для звернення є обставини, які ніби то стали відомі заявникам тільки після ознайомлення їх нового представника з матеріалами спадкової справи 07.05.2016 року. З даними твердженнями погодитися неможливо. В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (суддя Лосева Д.А.) знаходилась цивільна справа № 638/5152/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. В ході розгляду зазначеної справи, представником відповідачів ОСОБА_10 08.10.2014 року було заявлено клопотання про витребування доказів. А саме, «...для вирішення дійсної справи по суті та більш докладного дослідження наявного спадкового майна ..» представник ОСОБА_10 просила суд витребувати з Десятої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7. Зазначене клопотання було судом задоволено.

13.10.2014року на виконання запиту суду Десятою харківською державною нотаріальною конторою було надіслано до суду належним чином завірену копію спадкової справи № 495/2012. Матеріали вказаної спадкової справи були залучені до матеріалів цивільної справи № 638/5152/14-ц за позовом ОСОБА_3Б до ОСОБА_7 0.1. та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування .

Розгляд зазначеної цивільної справи в І інстанції було завершено 12 березня 2015 року . Разом з тим, згідно ст.27 ЦПК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали право знайомитися з матеріалами справи. Таким чином, процесуальна можливість знайомитися з матеріалами справи є умовою, яка створює можливість для заявників бути обізнаними про обставини, на які вони посилаються , як на підставу для перегляду справи за нововиявленими обставинами ще в березні 2015 року. Заявники як особисто, так і через свого представника, приймали участь у розгляді справи та знайомилися з матеріалами справи. Обставини, які заявники вказують в якості підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, стали відомі заявникам принаймні не пізніше березня 2015 року. Заявниками не надано доказів наявності підстав для перегляду рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 р. по справі №2/638/598/14 (638/1329/13-ц) у звязку з нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення учасника процесу, вивчивши надані документи, перевіривши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали у звязку з ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, які не були та не могли бути відомі заявникові. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі ні особам, які брали участь у справі, ні суду та виявлені після набрання рішенням законної сили.

Суд вважає, що обставини, на які посилаються заявники як на нововиявлені, а саме: відсутність у них на час розгляду справи в 2013-2014 роках інформації щодо часу набуття батьком права власності на майно, що було предметом поділу за вказаним вище рішення суду, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Обставини набуття ОСОБА_7 права власності на зазначене в рішенні майно , були предметом дослідження в суді 1 інстанції при розгляді справи. Суд вважає, що обставини, на які посилаються заявники як на нововиявлені, існували, були відомі заявникам, однак вони не реалізували належним чином свої процесуальні права та обов"язки . Вони через свого уповноваженого представника визнали вимоги позивача ОСОБА_3 та не заперечували проти всіх доводів, якими остання обгрунтувала свої вимоги, що вбачається зі змісту рішення суду. Рішення суду не оскаржили в установленому законом порядку. Тільки після того, як ОСОБА_3 заявила до них вимоги щодо визнання за нею права власності на частку в спадковому майні, яке вже було предметом поділу, як майно подружжя, за рішенням суду від 03.02.2014 року , виникли підстави для оспорювання її права на вказане майно як дружини померлого батька.

Відтак, заявниками не наведено нововиявлених обставин, які б могли бути підставою для перегляду рішення суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити через відсутність нововиявлених обставин.

Керуючись ст.. ст.. 209, 365, 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2014 року у зв'язку з ново виявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: Харківська філія ПАТ «КБ «ПриватБанк», комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Десята Харківська державна нотаріальна контора міста , про визнання права власності - в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги .

Суддя: І.О.Грищенко