Справа № 192/2757/16-ц
Провадження № 2/192/508/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На обґрунтування позову посилається на те, що 01 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту народження якої відповідач участі у вихованні не бере, кошти на її утримання не надає, мотивуючи тим, що на даний час не працює, тому донька повністю знаходиться на утриманні позивачки, яка самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити їх спільну дитину.

Позивач зазначає, що ніякої домовленості між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач не бере участі в утриманні та матеріальному забезпеченні доньки, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи. На даний час відповідач працює не офіційно. З посиланням на ч.1, ч.2 ст.182, ст.183, ст.184 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь у розмірі 2000 гривень щомісяця, на утримання їхньої спільної неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.21), у судове засідання 30 вересня 2016 року не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.23), за якою просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Прохала долучити до матеріалів справи копію виписки з обласної дитячої лікарні та врахувати її при винесенні рішення про стягнення з відповідача на утримання доньки аліментів (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.22), в судове засідання 30 вересня 2016 року не зявився, надавши суду письмову заяву, згідно якої прохав долучити до матеріалів справи копію довідки про його доходи №808 від 02 вересня 2016 року, копію висновку ЛКК від 23 вересня 2016 року про стан здоровя його матері, за якою від здійснює догляд, копію рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу, які прохав врахувати при винесенні рішення (а.с.25-30).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батько: ОСОБА_2, мати: ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно довідки виконавчого комітету Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №1301 від 31 серпня 2016 року та складеного за участю депутата акта обстеження матеріально побутових умов сімї від 31 серпня 2016 року вбачається, що неповнолітня дитина донька ОСОБА_3, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.9,10).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, має на утриманні хвору матір похилого віку, яка за станом здоровя потребує постійного догляду (а.с.26) та за догляд за якою отримує компенсацію за надання соціальних послуг (а.с.27), офіційно не працевлаштований. Крім того, з нього стягнуто аліменти згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року на утримання доньки Олександри від попереднього шлюбу в розмірі 300 гривень. Також суд враховує стан здоровя як відповідача, так і дитини, яка згідно виписки обласної дитячої клінічної лікарні від 12 серпня 2016 року хворіє та потребує лікування, її вік та потреби, та вважає необхідним у відповідності до ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти у розмірі 370 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а з 1 травня 2016 року відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини до 6 років становить 1228 гривень 00 копійок.

Інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а судом не встановлено.

Суд вважає, що отримання відповідачем компенсації за надання соціальних послуг (а.с.27) у звязку з доглядом за матірю не є доходом відповідача, оскільки відповідно до постанови Кабінета Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» така компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

Оскільки відповідач не надав суду доказів свого працевлаштування, а отримання ним щомісячної компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги не свідчить про отримання ним щомісячного доходу, то аліменти на утримання дитини необхідно стягнути в твердій грошовій сумі.

Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 370 (триста сімдесят) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні решти позову.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина