АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

у вересні 2013 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,90 кв.м, житловою площею 24 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій для задоволення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 388 460,70 доларів США, що еквівалентно 3 102 985, 23 грн., яка складається із 336 788, 41 доларів США поточної заборгованості за кредитом (еквівалент 2 690 232,14 грн.), 425,82 доларів США простроченої заборгованості за кредитом (еквівалент 3 401,41 грн.), 4 096,78 доларів США заборгованості по відсотках (еквівалент 32 724,67 грн.), 21 187,77 доларів США простроченої заборгованості по відсотках (еквівалент 169 245,79 грн.)25 075,21 доларів США заборгованості по відсотках при реструктуризації (еквівалент 200 298,27 грн.), 886,71 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту (еквівалент 7 082,95 грн.).

Справа № 761/25030/13-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/307/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування позову зазначало, що 24.04.2008 року з ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав останній кредит у розмірі 350 000 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1. Цього ж дня було укладено договір іпотеки, предметом якого є зазначена квартира. Відповідач не виконує зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. 24.09.2013 року відповідачці направлено іпотечне повідомлення, проте у добровільному порядку воно не виконане.

Ухвалою суду від 27.05.2014 року, занесеною до журналу судового засідання до участі у справі як третю особу залучено ОСОБА_3

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2015 року позов задоволено та зазначено, що рішення не підлягає виконанню у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою суду від 26.11.2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, вважає, що суд безпідставно не відклав розгляд справи за її клопотанням. Крім того, за її клопотанням було призначено судову експертизу для вирішення питання щодо ринкової вартості квартири, проте суд ухвалив рішення без висновку експертизи, при цьому про необхідність оплати експертизи вона повідомлена не була.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, причини неявки представника відповідачки визнані неповажними, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 72/08-Ж, з подальшими змінами, за умовами якого відповідачці було надано кредит у розмірі 350 000 доларів США строком до 02.09.2034 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 388 460,70 доларів США, яка складається із 336 788, 41 доларів США поточної заборгованості за кредитом, 425,82 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 4 096,78 доларів США заборгованості по відсотках, 21 187,77 доларів США простроченої заборгованості по відсотках, 25 075,21 доларів США заборгованості по відсотках при реструктуризації, 886,71 доларів США пені.

Позивач неодноразово звертався до відповідачки з питання погашення заборгованості, проте остання заборгованість не погасила.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконала зобов'язань за кредитним договором, а тому згідно з умовами іпотечного договору сума заборгованості підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Оскільки позичальник не виконує умови кредитного договору про щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що банк має право не лише на стягнення заборгованості, а і на дострокове стягнення всієї суми кредиту.

Правильність розрахунку заборгованості у апеляційній скарзі не оскаржується.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з приписів даної норми та умов кредитного договору ( п. 3.2.8) та договору іпотеки (п. 4.1, п. 5.1 - п. 5.5). Судом також правильно застосовано до спірних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вимагаючи у апеляційній скарзі скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові апелянт не оскаржує ні наявність заборгованості, ні її розмір, ні право банку на звернення стягнення на предмет іпотеки. Доводи апеляційної скарги зводяться лише до того, що справу розглянуто у відсутності відповідачки та її представника та у справі не проведено експертизу з питання визначення ринкової вартості квартири, яка є предметом іпотеки.

Усуваючи зазначені недоліки при розгляді справи у апеляційному порядку було призначено таку експертизу.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 01.07.2016 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 2 674 000 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Враховуючи висновки експертизи та правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 23.12.2015 № 6-1205 цс 15, від 09.12.2015 року № 6-2479цс15, від 07.10.2015 року 6-1935 цс 15 колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни абзацу другого резолютивної частини рішення із зазначенням початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні відповідно до висновку експертизи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги в частині стягнення пені у іноземній валюті та стягнути пеню у національній валюті, що відповідає грошовому еквіваленту іноземної валюти, як зазначено у позовних вимогах.

В решті рішення першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення ухвалене у відсутності відповідачки та її представника не заслуговують на увагу, оскільки сторони на свій розсуд користуються правами щодо присутності у судовому засіданні, надання письмових чи усних заперечень та доказів на їх підтвердження. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідачки подав клопотання про залучення третьої особи, про призначення експертизи та ряд клопотань про відкладення розгляду справи. Будь - яких заперечень на позов та доказів на їх підтвердження подано не було. У апеляційній скарзі також не зазначено про будь - які докази, які сторона бажала подати, але з поважних причин не змогла їх долучити до матеріалів справи. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що сторона була позбавлена можливості надання доказів суперечать матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 04.04.2012 року у розмірі 387 573,99 доларів США, з яких 336 788,41 доларів США поточна заборгованість за кредитом, 425,82 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 4 096,78 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 21 187,77 доларів США прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом ( при реструктуризації), 25 075,21 доларів США прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом ( при реструктуризації) та 7 062,95 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24.04.2008 року, укладеним між АТ "Індустріально експортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 та яка складається з однієї кімнати загальною площею 68 ,9 кв.м., житловою площею 24 кв.м. шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої його реалізації 2 674 000 грн., але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді