РІШЕННЯ

Іменем України

Єд. унік. № 243/7805/16-ц

Провадження № 2-о/243/772/2016

29 вересня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 10 травня 2016 р. за місцем свого постійного проживання: 84605, АДРЕСА_1, у віці 63 роки помер її чоловік ОСОБА_2, що стверджено лікарським свідоцтвом № 136 про смерть від 10 травня 2016 р. та довідкою № 136 про причину смерті, виданими медичним закладом Донецької Народної Республіки, дозволом на поховання ОСОБА_2. Те, що ОСОБА_1 є дружиною померлого, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Зараз заявник бажає отримати свідоцтво про смерть чоловіка українського зразка в українському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецькій області, куди вона звернулася із відповідною заявою. Але оскільки вказане лікарське свідоцтво про смерть було видано медичним органом на непідконтрольній українській владі території у м. Горлівка Донецької області, то згідно з українським законодавством, воно не має юридичних наслідків. Отже, у видачі свідоцтва про смерть чоловіка заявника українського зразка останній було відмовлено.

Встановлення юридичного факту смерті чоловіка необхідно ОСОБА_1 їй для оформлення спадщини відповідно до вимог чинного законодавства України, а також оформлення та отримання державної соціальної допомоги на поховання.

Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, 06 липня 1952 р. н., громадянина України, померлого 10 травня 2016 року, який на момент смерті проживав за адресою: 84605, АДРЕСА_1, у м. Горлівка Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, від заінтересованої особи надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника, не заперечували проти задоволення заяви, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Словянським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до розяснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих.. № 9-1129/0/4-16 від 15.04.2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 257-1 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання(перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено відповідною копією його паспорту. (а. с. 10)

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2. (а. с. 9)

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 136 від 10.05.2016 року, виданого ЦПМСД № 2 м. Горлівка, форма № 106/у, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у Ц-Міському районі м. Горлівка 10 травня 2016 року, причина смерті атеросклеротична хвороба серця з гіпертонією. (а. с. 7, 11)

Згідно з дозволом від 10.05.2016 року, померлий ОСОБА_2 похований 11.05.2016 року на міському цвинтарі № 3 м. Горлівка. (а. с. 8)

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 471084 від 30.04.1974 року (а. с. 12), заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, шлюб укладено 30.04.1974 року у відділі РАЦС виконкому Ц-Міського району м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами стосовно того, що чоловік заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_3, помер 10.05.2016 року у м. Горлівка Донецької області за місцем свого постійного мешкання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник зверталася до Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з відповідною заявою та останній листом вих. № 2088/03.2-42 від 28.09.2016 року надав розяснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а. с. 26)

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення спадщини згідно з вимогами чинного законодавства України, а також для оформлення та отримання державної соціальної допомоги на поховання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 10 травня 2016 року у ОСОБА_4 районі м. Горлівка Донецької області.

Окрім того, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із заявника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять грн. 60 коп.), сплату якого було відстрочено заявнику, відповідно до ухвали судді від 22.09.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІПН: НОМЕР_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 10 травня 2016 року, місцем смерті Україна, Донецька область, Центрально-Міський район м. Горлівки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_2, на користь держави на р/р 0075, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, , отримувач Словянське УК/Словянськ/22030001, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір в сумі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять грн. 60 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5