Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддя Харечко С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором б/н від 08.09.2011 року в розмірі 27921, 81 грн. та судові витрати в розмірі 1218 грн.

Вимоги позову обґрунтовують тим, що на підставі б/н від 08.09.2011 року між ПАТ Приват Банк та ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 11300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту ПАТ КБ «ПриватБанк» керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. У порушення умов договору ОСОБА_4 зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим виникла заборгованість у сумі 27921, 81 грн., яка складається з 14140, 00 грн. заборгованість за кредитом, 11396, 97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована складова), 1305, 80 грн. штраф (процентна складова).

В судовому представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

В судовому засіданні представник відповідач позовні вимоги не визнала, підтримала подані на позов заперечення, пояснила, що згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «Приватбанк», відповідачу кілька раз збільшувалась відсоткова ставка 01.09.2014 р. від 27, 60 % до 32, 40 %, 01.04.2015 р. від 32.40 % до 42, 00 %. Вважає таке підвищення незаконним, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, банк не може в односторонньому порядку змінювати процентну ставку. Також із січня 2015 року по листопад 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» почав нараховувати ОСОБА_4 комісію в розмірі 100 грн., що не передбачено умовами договору. Окрім того у розрахунку заборгованості не відображено всіх сум, які вносив ОСОБА_4, тому він є некоректним. Представником відповідача подано зроблений нею розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 11 423, 62 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 5 805, 76 ГРН., заборгованість за відсотками 922, 96 грн. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі б/н від 08.09.2011 року між ПАТ Приват Банк та ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 11300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов договору ОСОБА_4 зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим виникла заборгованість у сумі 27921, 81 грн., яка складається з 14140, 00 грн. заборгованість за кредитом, 11396, 97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована складова), 1305, 80 грн. штраф (процентна складова).

Вищевказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку, який зроблений уповноваженим працівником ПАТ КБ «Приватбанк».

Суд не може прийняти до уваги розрахунок заборгованості ОСОБА_4 зроблений представником позивача, оскільки він проведений особою, яка не має спеціальних економічних знань, інших належних доказів, який б підтверджували інший розмір заборгованості представником позивача не подано.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підпис ОСОБА_4 в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» свідчить про те, що умови договору були узгоджені сторонами.

Також є хибними доводи позивача про неправомірне підвищення ПАТ КБ «Приватбанк» процентної ставки за кредитним договором, процедура підвищення та порядок інформування позичальника передбачений п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, що є невідємною складовою кредитного договору.

Щодо посилань представника позивача про незаконне нарахування із січня 2015 року по листопад 2015 року ОСОБА_4 комісії в розмірі 100 грн., суд бере до уваги розрахунок заборгованості, який складається лише з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафів, жодної вимог про стягнення комісії представник позивача до відповідача не предявляє.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, ОСОБА_4 відсутність своєї вини у невиконанні зобовязань не довів.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,які підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 Юрієвича на користь Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 27921.81 грн (двадцять сім тисяч девятсот двадцять одна гривня) 81 копійка.

Стягнути з ОСОБА_4 Юрієвича на користь Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) 00 грн. судові витрати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.