справа № 208/8304/14-ц
№ провадження 6/208/1239/16
УХВАЛА

10 червня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 стягнуті з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

До адреси суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій просить суд визнати виконавчий лист у справі № 208/8304/14ц таким, що не підлягає виконанню та відкликати його з відділу Державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, зупинити до розгляду заяви стягнення за зазначеним листом. Посилається на те, що рішенням суду від 17.11.2014 року були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку. Рішенням суду від 21 січня 2016 року у справі за № 208/5327/15ц зменшено розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 з ? частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що з огляду на рішення суду від 21 січня 2016 року по справі № 208/5327/15ц обовязок боржника частково відсутній, тому є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання заявник та заінтересована особа не зявились, заявник надав суду заяву, у якій просить розглядати справи у його відсутність.

Згідно до вимог ч.3 ст.369 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено в провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 стягнуті з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року рішення суду від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

Окрім цього, рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням суду від 17 листопада 2014 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру ? частини на 1/6 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_1, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 ст.369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч.4 ст.369 ЦПК України, де вказано, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав, зокрема внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Проте у вказаній вище процесуальній нормі відсутнє чітке визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В Узагальненні про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке викладене у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року, зазначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є, зокрема, пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Згідно з ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8 роз'яснено, що за змістом ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації громадянином його гарантованого Конвенцією «права на суд».

Посилання заявника на те, що рішення суду про зменшення розміру аліментів, які вже стягуються, є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, та викладені у заяві представника відповідача фактичні обставини не містять підстав передбачених ч.4 ст.369 ЦПК України для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки зменшення розміру аліментів не позбавляє заявника предявити рішення суду про зменшення розміру аліментів до виконавчої служби.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст.209, 210, 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого по цивільній справі № 208/8304/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.