Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Мала Виска помер їх дядько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку АДРЕСА_1 Зазначали, що, маючи намір прийняти спадщину, звернулись до нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви їм було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини.

Враховуючи викладене та те, що вони дізнались про смерть дядька лише у січні 2015 року, оскільки проживають за містом, просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк у шість місяців від дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Додатковим рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте таким вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Суди під час розгляду справи встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Мала Виска помер спадкодавець ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть та копією державного акта на право приватної власності на землю.

Встановлено, що матеріали спадкової справи, які знаходяться в Маловисківській районній державній нотаріальній конторі, містять заяву ОСОБА_3 від 03 червня 2014 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, в якій зазначено, що він є спадкоємцем і, крім нього, спадкоємців за законом, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, дружини, батьків спадкодавця, немає. Дана заява спадкоємця ОСОБА_3 на наявність інших спадкоємців померлого ОСОБА_4 нотаріусом не перевірялась.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2у встановлений законом строк спадщину не прийняли, пояснивши, що проживали окремо від ОСОБА_4 та не знали про смерть останнього. Нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За таких обставин, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд,дійшов помилкового висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для подання позивачами заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М.Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак