ухвала

іменем україни

22 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та виділ його частки в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, просила виділити їй у натурі Ѕ частину будинку АДРЕСА_1, а саме: коридор площею 8,0 кв. м, кімнату - 13,4 кв. м, кімнату - 13,6 кв. м, хол - 40,7 кв. м, сходову клітку - 6,5 кв. м, кухню - 14,3 кв. м, коридор - 4,1 кв. м, вбиральню - 1,3 кв. м, сходову клітку - 10,6 кв. м, а всього - 116,4 кв. м; виділити відповідачу у натурі Ѕ частину будинку АДРЕСА_1, а саме: передпокій площею 49,7 кв. м, коридор - 14,7 кв. м, душову - 25,3 кв. м, ванну - 7,1 кв. м, гардеробну - 5,8 кв. м, кімнату - 10,1 кв. м, гладильну - 13,4 кв. м, комору - 12,2 кв. м, а всього - 138,3 кв. м; виділити їй по Ѕ частині земельної ділянки площею 0,100 га та площею 0,0764 га по вул. І. Франка у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що сторони не можуть добровільно поділити набуте за час шлюбу майно.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_4 у домоволодінні АДРЕСА_1 у житловому будинку «А», прибудові «А1», веранді «а» та мезоніні «мз»: приміщення 1-7, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-13, 1-І, 1-19, 1-17, 1-16, 1-18 загальною площею 134,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: гараж «Б», оглядову яму «о/я», сарай «В», навіс «Е», зливну яму «з/я», камін, ганок - що складає 45/100 ідеальних часток домоволодіння, та визнано за нею право власності на вказану частину домоволодіння.

Виділено ОСОБА_5 у домоволодінні АДРЕСА_1: у житловому будинку «А», прибудові «А1», веранді «а» та мезоніні «мз»: приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-14, 1-15, 1-16, загальною площею 121,5 кв.м.; господарські будівлі та споруди: вбиральню «Г», літній душ «Д», ганок, ганок, погріб «пг» - що складає 55/100 ідеальних часток домоволодіння, та визнано за ним право власності на вказану частину домоволодіння.

Ворота № 1, хвіртку № 2, огорожу № 3, 4, 5, замощення «І» у домоволодінні залишено у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виходячи із 1/2 часток кожного із співвласників.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 51 058 грн. компенсації у зв'язку із зміною ідеальних часток у праві власності.

Зобов'язано ОСОБА_4 за власні кошти здійснити такі переобладнання у житловому будинку «А», прибудові «А1», веранді «а» та мезоніні «мз» у домоволодінні АДРЕСА_1: встановити глуху перегородку у приміщенні 1-16; збудувати сходи на другий поверх у приміщеннях 1-12 та 1-17 (із виконанням робіт організацією, що має дозвіл на їх проведення).

Зобов'язано ОСОБА_5 за власні кошти здійснити такі переобладнання у житловому будинку «А», прибудові «А1», веранді «а» та мезоніні «мз» у домоволодінні АДРЕСА_1: закласти дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-10; встановити перегородку у приміщенні 1-7.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переобладнати систему опалювання у домоволодінні АДРЕСА_1 у дві незалежні системи відповідно до протипожежних норм, збудувати незалежні системи локальних очисних споруд для очистки стоків та виконати окремі димарі.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 500 кв. м відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 вересня 2010 року, яка зафарбована у додатку № 7 до висновку у жовтий колір, що складає Ѕ ідеальної частки земельної ділянки за державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 24 квітня 2007 року, кадастровий номер НОМЕР_2 та визнано за нею право власності на вказану частину земельної ділянки.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 382 кв. м відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 вересня 2010 року, яка зафарбована у додатку № 8 до висновку у жовтий колір, що складає Ѕ ідеальної частки земельної ділянки за державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24 квітня 2007 року, кадастровий номер НОМЕР_4 та визнано за нею право власності на вказану частину земельної ділянки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2011 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року скасовано.

ОСОБА_4 в позовних вимогах до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та виділ його частки в натурі відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2011 рокускасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2013 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2013 року у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про поділ майна подружжя та виділ його частки в натурі, за заявою ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2013 року до провадження Верховного Суду України відмовлено.

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2011 року посилаючись на неможливість, з технічної точки зору переобладнання та перебудування домоволодіння, оскільки воно відноситься до категорії неподільного об'єкту нерухомості. Ця обставина існувала на час розгляду справи, але не могла бути відомою заявнику на час розгляду справи та стала йому відомою після отримання відповіді інспекції ДАБК в Дніпропетровській області № С- 25/1/06 від 13 лютого 2014 року, вона входить до предмету доказування та впливає на висновки суду у розподілі домоволодіння в натурі. Підтвердженням цього являється відсутність дозволу компетентних органів на переобладнання, реконструкцію та перебудування житлового будинку.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року заяву ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року задоволено.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року скасовано та призначеного справу до судового розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на зазначену вище ухвалу місцевого суду повернуто заявнику на підставі ст. 293 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року скасовано і передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та виділ його частки в натурі відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 121 грн 80 коп. судового збору на користь держави.

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд залучивши її до участі у розгляді справи.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що фактично шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинено з початку січня 2007 року, з січня 2007 року ОСОБА_5 мав вже іншу родину, а саме жив однією сім'єю з ОСОБА_6, з якою спільно і добудував спірний будинок та з якою спільно отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Факт сумісного проживання в шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з січня 2007 року встановлений рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2013 року у справі № 2-175/1189/13-ц, яке набрало законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та повернуто її останній.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, апеляційний суд виходив з того, що з поданої ОСОБА_6 апеляційної скарги не вбачається порушення рішенням суду першої інстанції її прав та не вирішено питання про її права та обов'язки.

Як убачається з матеріалів справи, у 2008 році ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та виділ його частки в натурі. ОСОБА_6 стороною у справі не була, а питання про її права та обов'язки під час розгляду справи не вирішувалися.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення рішенням суду у 2013 році факту сумісного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_6, набуття ними права власності на спірний будинок та відповідно поділу будинку без урахування її частки не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків апеляційного суду.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня