Справа № 303/6121/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Власова С.О.,

суддів Бисаги Т.Ю., Собослой Г.Г.,

секретарі Рогач О.Я.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що 11.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №MKMOGA00000215 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на суму 10 000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10.07.2017 року. В забезпечення взятих на себе зобовязань,16.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № MKMOGA00000218, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі що і боржник. Однак, ОСОБА_3 не виконала належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 17.08.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 2390,85 доларів США., з яких: 1691,77 доларів США заборгованість за кредитом, 289,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 180 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 104,87 доларів США пеня, 11,49 доларів США (фіксована частина), 113,30 доларів США штраф (процентна складова), що еквівалентно 52 000,92 грн.

Враховуючи наведене позивач просив солідарно стягнути з відповідачів вказану суму боргу та судові витрати.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.10.2015 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №MKMOGA00000215 від 11.07.2007 року в розмірі 2390,85 доларів США., з яких: 1691,77 доларів США заборгованість за кредитом, 289,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 180 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 104,87 доларів США пеня, 11,49 доларів США (фіксована частина), 113,30 доларів США штраф (процентна складова), що за курсом 21,75 грн./долар, відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2015 року складає 52 000,92 грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів 1218 грн. судових витрат.

Заочне рішення переглядалося та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.03.2016 року, заяву залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвалене рішенням суду є необґрунтованим та таким, що ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не було встановлено початок виникнення заборгованості та вимога про стягнення комісії за користування кредитом є незаконною. Також зазначає, що пеня та штраф стягнуті в доларах США, хоча умовами кредитного договору вони встановлюються в гривнях. З цих підстав, просить рішення місцевого суду від 28.10.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду без змін. Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_3 підтримала, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №MKMOGA00000215 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на суму 10 000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10.07.2017 року (а.с. 14-16).

В забезпечення взятих на себе зобовязань, 16.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № MKMOGA00000218, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі що і боржник (а.с.17).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKMOGA00000215 від 11.07.2007 року станом на 17.08.2015 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 2390,85 доларів США., з яких: 1691,77 доларів США заборгованість за кредитом, 289,41 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 180 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 104,87 доларів США пеня, 11,49 доларів США (фіксована частина), 113,30 доларів США штраф (процентна складова), що еквівалентно 52 000,92 грн. (а.с. 4-9).

Суд першої інстанції, з врахуванням ст.ст. 525, 530, 544, 625, 1048, 1049, 1054 встановив факт невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору та стягнув з відповідачів в солідарному порядку заявлену позивачем суму боргу в іноземній валюті.

Однак, з висновком місцевого суду, щодо стягнення пені та штрафу в іноземній валюті, колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом КМУ від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня, штраф може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України гривні.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених пп. 2.2.2., 2.2.3. (сплати відсотків за користування кредитом, винагороди та комісії) банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідач -2 ОСОБА_5 в установленому законом порядку рішення суду першої інстанції не оскаржила, тому таке щодо неї набуло законної сили.

Решта доводів апеляційної скарги, та повідомлень у виступі представника апелянта в апеляційному суді, у тому числі щодо початку виникнення заборгованості, неотримання відповідачами вимог Банку про дострокове погашення кредиту суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про час виникнення заборгованості (стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, яка виникла станом на 17.08. 2015 року (а.с.1-2, 4-9), та реєстром № 2795 від 19 серпня 2015 року згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів надісланих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.12-14).

Свого розрахунку боргу, якщо такий є відмінним від розрахунку наданого позивачем, відповідачі суду не надали, як і не надали доказів про застосування до спірних правовідносин строків давності.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду в частині стягнення пені та штрафу в іноземній валюті доларах США слід змінити, стягнувши в солідарному порядку з відповідачів пеню та штраф в національній валюті України.

Щодо солідарно стягнутих судових витрат, то в цій частині колегія також змінює рішення місцевого суду, оскільки ЦПК України не передбачає стягнення судових витрат в солідарному порядку.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.309 ч.1 п. 4 порушення застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для зімни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п. 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 року змінити, стягнувши солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» пеню за несвоєчасність виконання зобовязання за кредитним договором №MKMOGA00000215 від 11.07.2007 року в розмірі 2 280,90 грн.; штраф (фіксована частина) 249,90 грн.; штраф (процентна складова) 2 464,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» по 604 грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді