Справа № 539/1136/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Ануфрієвої Н.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Власової С.М., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АК ГРУП» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку,

В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства машинобудівний завод «Комсомолець» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку.

Позов мотивований тим, що з 01.06.1986 року по 02.09.1986 року був призваний на військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС. На цей час позивач отримує пенсію за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач дізнався, що при нарахуванні йому заробітної плати за час виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС не були враховані підзаконні акти 1986 року. Однак при зверненні до відповідача останній відмовив у видачі нової довідки, пославшись на те, що довідка про заробітну плату видається лише на підставі фактично нарахованої заробітної плати.

Відтак, просить зобов`язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року з урахуванням нормативних документів 1986 року.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги.

Представники відповідача проти позову заперечили. Зазначили, що розрахунок заробітної плати йому було здійснено відповідно до норм законодавства, діючих на той час.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1ї категорії, інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково.

На цей час позивач отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач вважає, що заробітна плата за період його перебування в зоні ЧАЕС нарахована неправильно, без врахування всіх підзаконних актів 1986 року, а тому звернувся до відповідача про видачу нової довідки, яка б відображала всі надбавки до його заробітної плати, які передбачені вказаним нормативно-правовими актами. Зокрема, просить врахувати, що погодинну тарифну ставку слід розраховувати з урахуванням 6-годинного робочого дня. Просить врахувати, що відповідно до постанови ЦК КПРС від 07.05.1986 року № 524-156, тарифна ставка підвищується на 100 %. Просив врахувати, що за роботу у вихідні дні заробітна плата виплачується в подвійному розмірі відповідно до постанови РМ УРСР від 10.06.1986 року № 207-7. Також просив застосувати кратність 4 за роботу в зоні №3.

Суд вважає безпідставними такі вимоги.

Згідно з ч.1 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Пенсійний фонд України зобов`язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Згідно з частиною першою статті 39 Закону N 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Аналогічна права позиція викладена в постанові ВС України від 4 листопада 2015 року у справі № 539/4391/14-а, ухвалах ВАС України у справі № К/800/14450/15 та від 22.03.2016 року у справі № К/800/2425/16.

Разом із тим, судом встановлено, що позивач просить відповідача провести умовний розрахунок заробітної плати, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986 року, без підтвердження первинними бухгалтерськими документами.

При цьому в судовому засіданні було перевірено правильність нарахування заробітної плати за червень-вересень 1986 року, розмір якої вказано в листі відповідача від 09.04.2012 року №79.

На підставі арифметичних розрахунків встановлено, що розмір заробітної плати розрахований з урахуванням таких вимог як: погодинна тарифна ставка розрахована з 6-годинного робочого дня; за 31 календарний день; підвищена на 100 %; у вихідні дні розрахована в подвійному розмірі, повністю співпадає з розміром заробітної плати, яка фактично виплачена позивачу.

Різниця між сумами, заявленими позивачем, та фактично виплаченими полягає в тому, що при виплаті заробітної плати позивачу не було враховано кількість годин та днів роботи в зоні небезпеки №3 та не було застосовано кратність 4 за роботу в цій зоні, до чого і зводиться спір.

Відповідно до розпоряджень РМ СРСР № 964 від 17.05.1986 року, № 207-7 від 10.06.1986 року, роз`яснень до них, заробітна плата підвищена в кратному розмірі нараховується відповідно до фактично відпрацьованого часу в зоні №3 (тобто відповідно до фактичної кількості годин відпрацьованих в цій зоні).

В позовній заяві позивач просить здійснити розрахунок його заробітної плати в кратному розмірі за кожен день його перебування на роботах, пов`язаних з ліквідації аварії на ЧАЕС. Іншими словами просить визнати, що він кожен день протягом двох місяців виконував роботи в зоні № 3, по 6 годин щодня.

Згідно архівної довідки позивач проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , яка з 09.06.1986 року по 17.06.1986 рік була дислокована в с.Сувіди, а з 18.06.1986 по 02.09.1986 року в с.Цейлуки, що не відносяться до зони № 3. З 18.06.1986 року по 01.09.1986 року позивач у складі в/ч НОМЕР_1 здійснював виїзди до зони № 3, де виконував роботи.

Однак у вказаній довідці не відображені виїзди та кількість годин, які він перебував в зоні № 3.

Інших доказів на підтвердження кількості годин, проведених в зоні № 3, позивачем не надано.

Відтак, первинними документами не підтверджено право позивача на нарахування йому заробітної плати, виходячи з заявленої ним кількості годин та днів роботи в зоні №3 та, відповідно, для застосування 4-кратного розміру за фактично відпрацьований час по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Враховуючи викладене, відповідач не має підстав для перерахунку заробітної плати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АК ГРУП» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Даценко В. М.