Справа № 161/9096/16-ц
Провадження № 4-с/161/101/16
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О. при секретарі Кубяк О.В. з участю представника заявника: ОСОБА_2, головного державного виконавця виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_3, представника ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника заявника (боржника) ОСОБА_5 ОСОБА_2, заінтересовані особи: головний державний виконавець виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_3 та Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання неправомірними дії державного виконавця, щодо звернення стягнення на частину приміщення та визнання недійсними актів опису та арешту майна,

в с т а н о в и в :

Представник заявника (боржника) ОСОБА_5 ОСОБА_2, звернувся до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, посилаючись на те, що в провадженні Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №29272541 стосовно примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06 жовтня 2011 року по справі №2-281/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

25 вересня 2013 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 було складено ОСОБА_8 опису та арешту майна, а саме: частини приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9 та передана ОСОБА_5 в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» згідно Договору іпотеки від 28 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_1, зареєстровано в реєстрі за №2326.

12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 було складено ОСОБА_8 опису й арешту майна, а саме: земельної ділянки для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9 (копія ОСОБА_8 опису й арешту додається).

Вважає, що зазначені ОСОБА_8 опису та арешту майна від 25 вересня 2013 року та від 12 квітня 2016 року складені в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-ХІУ, що зумовило подання даної скарги до суду.

Крім того, зазначив, що державний виконавець здійснює діяльність по зверненню стягнення на частину приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9 та земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9 в рамках виконавчого провадження ВП №29272541 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 06 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області по справі №2- 281/11 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором за відсутності відповідного рішення про звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку.

Враховуючи викладене просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця стосовно звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку та визнати недійсними ОСОБА_8 державного виконавця опису та арешту майна від 25 вересня 2013 року та від 12 квітня 2016 року.

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, його представник - ОСОБА_2 в судовому засідання вимоги підтримав посилаючись на скаргу та письмові додаткові пояснення, просив їх задовольнити.

Представник Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області - ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнав, вказав, що боржник в добровільному порядку не виконує рішення суду, тому на сьогоднішній день ним проводяться дії з звернення стягнення на майно, що належить боржнику на частину приміщення складу №12-а та земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташовані за адресою: м.Луцьк, вул. Романюка, 9 в рамках виконавчого провадження ВП №29272541 по стягненню з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором. Крім того пояснив про наявність інших виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_5 боргу.

Представник заінтересованої особи ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу не визнав, просив в задоволенні скарги відмовити,

Дослідивши докази долучені до справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Судом відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 жовтня 2011 року, винесеною старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_9 на підставі виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06 жовтня 2011 року по справі №2-281/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, встановлено що рішенням Луцького міськрайонного суду по справі 2-281 солідарно стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 28.09.2007 року в розмірі 1679260,56 грн. (а.с. 6).

25 вересня 2013 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 було складено ОСОБА_8 опису та арешту майна, а саме: частини приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6), / літер 1-1 /,20391096 загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9. ОСОБА_5 був ознайомлений з зазначеним актом 25 вересня 2013 року (а.с.10-11).

12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 було складено ОСОБА_8 опису й арешту майна, а саме: земельної ділянки для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9. ОСОБА_5 був ознайомлений з зазначеним актом 12 квітня 2016 року (а.с.12-13).

Крім того судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки від 28.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_1, зареєстровано в реєстрі за №2326, предметом якого передача іпотекодавцем - ОСОБА_5 приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6), / літер 1-1 /,загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9 іпотекодержателю - АКІБ «УкрСиббанк» в забезпечення виконання зобовязань за споживчим кредитом №0 від 28.09.2007 року (а.с.7-9).

Також встановлено, що крім заборгованості за Кредитним договором перед ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5 також має заборгованість за Кредитними договорами перед ПАТ «Універсалбанк», відповідно до виконавчого листа, виданим Луцьким міськрайонним судом 08.04.2016р. по справі №161/5672/15-ц за позовом ПАТ «Універсалбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за Кредитним договором та Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51721959, винесеною головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 22.07.2016 року та ПАТ «Укргазбанк», відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 31.07.2012 року по справі №2-7847/2011 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №34761706, винесеною головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_9 27.08.2012 року.

Встановлені обставини, суд вважає достовірним, як такі, що не заперечувалися сторонами.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" на майно, яке перебуває в іпотеці, та не входить до Переліку видів майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (додаток до цього закону) допускається звернення стягнення на майно, яке полягає, зокрема, в його арешті та примусовій реалізації.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 44 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження").

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону україни "Про іпотеку").

Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Самі норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов:

-відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення;

-наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Зазначене твердження також встановлено правовою позицією Верховного суду України у справі за № 6-224 цс16 від 2 березня 2016 року.

В судовому засіданні представник Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області - ОСОБА_3 визнав, що ним проводяться дії по зверненню стягнення на майно, що належить боржнику ОСОБА_5 на частину приміщення складу №12-а та земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташовані за адресою: м.Луцьк, вул. Романюка, 9 в рамках виконавчого провадження ВП №29272541 по стягненню з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором без наявності окремого рішення суду про звернення стягнення на зазначене майно, так само погодився, що наявні ще виконавчі провадження, боржником яких є ОСОБА_5, а стягувачами ПАТ «Універсалбанк» та ПАТ «Укргазбанк».

А тому, враховуючи, наявність заборгованості ОСОБА_5 не виключно перед іпотекодержателем - ПАТ «УкрСиббанк», а ще перед ПАТ «Універсалбанк» та ПАТ «Укргазбанк», суд вважає, що дії державного виконавця стосовно проведення процедури звернення стягнення на частину приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9 та земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9 в рамках виконавчого провадження ВП №29272541 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 06 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області по справі №2- 281/11 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором, за відсутності окремого рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, є неправомірними. А тому скарга в зазначеній частині підлягає до задоволення.

При вирішенні скарги в частині визнання недійсними акту опису та арешту майна - частини приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, складеного 25 вересня 2013 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 та визнання недійсним акту опису та арешту майна - земельної ділянки для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9, складеного 12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що зазначена скарга подана до суду 15 липня 2016 року, крім того, судом встановлено, що про наявність актів, що оскаржує, скаржник дізнався відповідно 25 вересня 2013 року та 12 квітня 2016 року ,тобто з порушенням строку визначеним ст.. 385 ЦПК України.

Заяву про поновлення процесуального строку скаржник до суду не надав, підстав для поновлення строку не зазначив.

Відповідно до 72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

А тому, суд вважає за необхідне заяву (скаргу) в частині визнання недійсними акту опису та арешту майна - частини приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, складеного 25 вересня 2013 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 та визнання недійсним акту опису та арешту майна - земельної ділянки для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9, складеного 12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 209 ч. 3, 387 ЦПК України, суд ~

У Х В А Л И В :

Визнати неправомірними дії державного виконавця стосовно звернення стягнення на частину приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, загальною площею 123,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, №9 та земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9 в рамках виконавчого провадження ВП №29272541 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 06 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області по справі №2- 281/11 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором.

Заяву в частині визнання недійсними акту опису та арешту майна - частини приміщення складу №12-а (приміщення з №2 по №6) / літер 1-1 /, складеного 25 вересня 2013 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 та визнання недійсним акту опису та арешту майна - земельної ділянки для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0, 0136 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Романюка, 9, складеного 12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 22.09.2016 року

Суддя Луцького міськрайоного суду А.О. Подзіров