У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 13 червня 2008 року, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, остання отримала кредит у сумі 112 тис. доларів США на умовах, визначених договором, строком до 12 травня 2023 року включно. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки від 13 червня 2008 року, укладеним між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність із повернення суми кредиту, сплати відсотків, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу). Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 2 014 974,45 грн, яку банк просив стягнути солідарно з позичальника та поручителя.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про залишення позову без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 грудня 2015 року скасовано рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 2 014 974 грн 45 коп. У частині стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2008 року відмовлено у зв'язку із припиненням поруки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього.

Відмовляючи у задоволенні вимог до поручителя, апеляційний суд дійшов висновку про те, що порука ОСОБА_5 припинилась в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Такий висновок суду є правильним та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 17 вересня 2014 року, у справі № 6-53цс14, від 17 вересня 2014 року у справі № 6-70цс14, від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Зокрема, Верховий Суд України зазначив, що умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Аналогічні положення також викладені у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко