Справа № 638/8537/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Русько-Лозівської сільської ради, Харківського відділення публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № 20, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Харківська обл.., Дергачівський р-н., с. Руська Лозова, пров. Островського, 3 та право власності у порядку спадкування за законом на грошові кошти що зберігаються у відділенні № 20 ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках, відкритих на імя ОСОБА_3, яка померла 13.06.2012 року.

Відповідно до ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зазареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, усі позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають пред'являтися до суду за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови №3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлені вимоги, що виникають з приводу нерухомого майна, а саме вимоги про визнання права приватної власності на 1/2 частину частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Харківська обл.., Дергачівський р-н., с. Руська Лозова, пров. Островського, 3, що за виключною підсудністю не відноситься до Дзержинського району м. Харкова.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний спір виник з приводу нерухомого майна, тому не підсудний Дзержинському районному суду м. Харкова з огляду на встановлену чинним процесуальним законодавством виключну підсудність.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом з заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що за таких обставин необхідно повернути позовну заяву позивачеві, як непідсудну Дзержинському районному суду м. Харкова.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 115, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Русько-Лозівської сільської ради, Харківського відділення публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № 20, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Семіряд І.В.