АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2177/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2071/16Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Омельченко Л.М., Корнієнка В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про припинення застави , -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про припинення застави та просила визнати заставу за Договором застави транспортного засобу №1 від 18 червня 2008 року, запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №7677247 від 02 серпня 2008 року, припиненою з 17 серпня 2015 року та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 13 червня 2008 року вона уклала з ТОВ «ПростоФінанс» кредитний договір №1, за умовами якого останній надав їй кредит в сумі 128 000 грн. на строк до 10 червня 2013 року зі сплатою процентів в розмірі 12,5% річних від непогашеної суми, а вона зобов'язувалася повернути кредит в порядку та на умовах, що визначені Договором та сплачувати проценти в сумі, строки та на умовах відповідно до Договору та Додатку № 1 - графіку погашення кредиту. Для забезпечення її зобов'язань, що виникають з кредитного договору вона з відповідачем уклала договір застави транспортного засобу №1 від 18 червня 2008 року та передала в заставу легковий автомобіль КІА модель Magentis, 2008 року випуску, номер KNEGE 15, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В вересні 2015 року їй стало відомо, після отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що там змінено обтяжувача: з ТОВ «ПростоФінанс» на ТОВ «Кредитні ініціативи». При цьому зазначила, що оскільки правочини, які підтверджували б зміни в частині обтяжувача та строку дії обтяження вона не укладала з відповідачем, а тому вважає, що вони були внесені без наявності на те правових підстав. Так, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, 17 серпня 2015 року державну реєстрацію ТОВ «ПростоФінанс» припинено, а тому, враховуючи, що відсутні будь-які правочини щодо заміни кредитора у зобов'язаннях за Договором застави транспортного засобу, вважає, що зобов'язання за Договором застави припинились також з 17 серпня 2015 року через припинення юридичної особи, яка є кредитором за договором.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про припинення застави відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2016 рокускасувати та ухвали нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що рішення місцевого суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судове засідання проводилося за участі представника апелянта, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що 13 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 128 000 грн. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12,5% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором та кінцевим терміном повернення до 10 червня 2013 року. 13.06.2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань по вищезазначеному кредитному договору між ОСОБА_2 та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір застави транспортного засобу №1, предметом якого є легковий автомобіль КІА модель Magentis, 2008 року випуску, номер KNEGE 15, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» було відступлено товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заставодержателем було уступлено своє право вимоги до позивача, відповідачу, застава зберегла свою силу та підстав для її припинення не вбачається.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобовязанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю (Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення (а.с.88-114)

Таким чином, товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 1 від 13.06.2008 року товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи».

Згідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Частиною 2 ст.27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Тобто, припинення діяльності ТОВ «ПростоФінанс» ніяким чином не може бути підставою для припинення застави, так як новим кредитором у зобовязанні і відповідно новим заставодержателем є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Як вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 04 липня 2012 року було змінено обтяження, обєктом якого є легковий автомобіль КІА модель Magentis, 2008 року випуску, номер KNEGE 15, державний реєстраційний номер НОМЕР_1: вилучено обтяжувача ТОВ «ПростоФінанс» та додано обтяжувача ТОВ «Кредитні ініціативи» та продовжено строк дії обтяження, який закінчувався 02.08.2013 року до 07.06.2018 року, підставу зміни обтяжувача зазначено Договір застави транспортного засобу №1 від 18.06.2008 року з товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовної заяви позивачки. При цьому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими, оскільки вони сформовані внаслідок неправильного розуміння змісту положень закону. Доводи апелянта щодо порушень, які малися при внесені відповідачем змін у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, не беруться колегією суддів до уваги, так як вони не стосуються предмету розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, не спростовують правильних висновків місцевого суду, оскільки він зроблений на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: