Справа № 372/4007/15-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1348/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 23.05.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.

при секретарі Якимчук Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду від 21 грудня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договорами та законом платежами. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 05.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №006-2008-494 на суму 60000 дол.США, з терміном дії до 01 березня 2028 року, з оплатою 13,45 % річних. Цільове призначення кредиту-споживчі потреби, погашення платежів здійснюється позичальником у валюті кредиту.

Відповідно до п.2.4 договору погашення основної суми Кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів; погашення здійснюється відповідно до графіку погашення, дата погашення щомісячних платежів є останній робочий день, що передує «01» числу кожного місяця. Графік погашення є невід»ємною частиною кредитного договору.

Вказував, що позивач виконав умови договору та надав позичальнику грошові кошти у сумі 60000 дол.США, а останній отримав вказані кошти, що підтверджується меморіальним ордером від 06 березня 2008 року та випискою з особового рахунку останнього.

Умовами договору, а саме п.2.12 передбачено, що Кредитор може збільшити процентну ставку у разі зміни НБУ розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR , EURIBOR, та /або в інших випадках, якщо Кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора. Про зміну процентної ставки Кредитор має повідомити Позичальника письмово за 15 календарних днів до зміни процентної ставки.

Позивач зазначав, що у червні 2008 року позивач направив на адресу відповідача листа про те, що з 15 липня 2008 року нарахування процентів за залишком кредиту буде відбуватися у наступних розмірах : базова процентна ставка-14,95 річних, підвищена процентна ставка-44,85 % річних. Позичальник не скористався своїм правом достроково повернути кредит за умови непогодження з новою відсотковою ставкою за користування кредитом, і правовідносини між сторонами продовжилися.

Проте, позичальник не в повному обсязі виконував свої зобов»язання, а тому у нього станом на 07 серпня 2015 року виникла заборгованість по кредиту, яка складається із : заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4245,88 дол.США, заборгованості по підвищеним відсоткам у сумі 77,15 дол.США та по тілу кредиту-54132,46 дол.США.

Вказував, що 16 липня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу дострокового погашення кредиту, але на час подання позову до суду, дана вимога не була виконана.

Посилаючись на положення ст..ст.526,536, 599, 625,1050 ЦК України, позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості 58 451, 49 дол.США.

Рішенням Обухівського районного суду від 21 грудня 2016 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, посилався на те, що суд в порушення вимог закону, не взяв до уваги, що він проживає на території України та отримує грошові кошти в українській валюті, а тому стягнення заборгованості в доларах США є неприпустимим. Крім того, позивач, без його відома, в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування кредитом з 13,45% до 14,95%, що стало наслідком збільшення розміру заборгованості в частині погашення відсотків за користування кредитом; про підвищення відсоткової ставки його не повідомляли, він, відповідно до умов договору погашав кредит, але працівники банку ніколи, до звернення з позовом до суду, не звертали його увагу на необхідність сплачувати відсотки у більшому розмірі ; не враховано судом також те, що дія договору встановлена до 01 березня 2028 року, умовами договору передбачено право кредитора на дострокове погашення кредиту, але вимогу про погашення суми кредиту достроково у відповідності до договору (протягом 30 днів від дня отримання такого повідомлення ) він не отримував.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості він встановив, що в розрахунку не враховано усі суми, які він сплачував по погашенню кредиту. У ході розгляду справи, його представник подав квитанції, які підтверджують сплату в рахунок погашення боргу суми 64000 дол.США, однак суд відмовився долучити копії цих квитанцій до матеріалів справи і навіть не поставив на обговорення дане клопотання, а просто повернув їх останньому.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 05.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №006-2008-494 на суму 60000 дол.США, з терміном дії до 01 березня 2028 року, з оплатою 13,45 % річних. Цільове призначення кредиту-споживчі потреби, погашення платежів здійснюється позичальником у валюті кредиту.

Відповідно до п.2.4 договору погашення основної суми Кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів; погашення здійснюється відповідно до графіку погашення, дата погашення щомісячних платежів є останній робочий день, що передує «01» числу кожного місяця. Графік погашення є невід»ємною частиною кредитного договору.

Позивач виконав умови договору та надав позичальнику грошові кошти у сумі 60000 дол.США, а останній отримав вказані кошти, що підтверджується меморіальним ордером від 06 березня 2008 року та випискою з особового рахунку останнього (23, 24).

З матеріалів справи також видно, що графіком погашення заборгованості передбачено погашення платежів позичальником у валюті кредиту, тобто у дол.США. З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що останній здійснював платежі по погашенню кредитних зобов»язань шляхом переказу готівкою дол..США.

У зв»язку з чим, посилання відповідача на те, що неприпустимим є стягнення судом кредитної заборгованості в іноземній валюті не заслуговують на увагу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача перед банком на час звернення до суду становила 4245,88 дол.США- заборгованість за відсотками, 73,15 дол.США - заборгованість по підвищеним відсоткам та заборгованість по тілу кредиту, яка складала 54132,46 дол.США (а.с.29).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходив з положень ст..526,ч.2 ст.1050, ч.1 ст.1054, ст..1055 ЦК України та дійшов висновку про обґрунтованість позовних у повному обсязі.

Проте з таким висновком суду у повній мірі погодитися не можна.

Так, як вже наголошувалося, умовами кредитного договору, а саме п.2.12 передбачено, що Кредитор може збільшити процентну ставку у разі зміни НБУ розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR , EURIBOR, та /або в інших випадках, якщо Кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора. Про зміну процентної ставки Кредитор має повідомити Позичальника письмово за 15 календарних днів до зміни процентної ставки.

Пунктом 5.2.5 Кредитного договору сторонами погоджено, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором повідомлення, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дня відправлення повідомлення (вимоги).

Однією з обставин, зокрема, є прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяці.

Згідно даних розрахунку заборгованості, позичальник здійснював погашення кредиту, відсотків за користування кредитом відповідно до графіку платежів. Заборгованість по оплаті кредиту та відсотків у останнього була відсутня. При цьому, з лютого 2015 року позичальнику із сум, які він сплачував в рахунок погашення кредиту банк став проводити погашення відсотків за користування кредитом та підвищеним відсоткам, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту.

Як наголошував відповідача в судовому засіданні, про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом ще у 2008 році йому не було відомо. Будь-яких претензій щодо необхідності погашати заборгованість по відсотках в інших розмірах, ніж обумовлено кредитним договором, йому не заявлялося; грошові кошти, які він перераховував на погашення кредитних зобов»язань було достатньо для виконання взятих перед банком зобов»язань на погашення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підвищення з 15 липня 2008 року базової процентної ставки та підвищеної ставки на ім.»я ОСОБА_2 останній не отримав, рекомендований лист повернувся на адресу банку з відміткою, що за зазначеною адресою адресат не проживає ( а.с.25,26). Факт непроживання за вказаною в листі адресою ОСОБА_2 заперечує.

Матеріали справи також містять лист-вимогу від 14 липня 2015 року на ім.»я ОСОБА_2 згідно якого з моменту отримання цієї вимоги негайно сплатити прострочену заборгованість по кредитному договору, проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції за порушення виконання зобов»язань із застереженням, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково ( а.с.30). Відправником даного рекомендованого відправлення зазначено ТОВ «Ксерокс (Україна) ЛТД (а.с.31).

Будь-які дані про те, що зазначений рекомендований лист було отримано ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Доказів цьому позивач не надав.

Відповідач категорично заперечував, що вказаний лист він отримував.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Зазначені вище обставини судом першої інстанції залишено поза-увагою та належним чином не встановлено, чи існує вина відповідача в неналежному виконанні кредитних зобов»язань, зокрема, у погашенні заборгованості по відсотках у підвищеному розмірі, що стало наслідком збільшення суми, що підлягала сплаті за користування кредитом.

Залишив суд без реагування також і доводи відповідача про те, що він не отримував вимогу щодо негайного, з моменту отримання, погашення заборгованості по кредиту та дострокового повернення грошових коштів по тілу кредиту.

Посилання суду, у даному випадку, на дану вимогу, спростовується матеріалами справи, та на думку колегії, може бути розцінено як припущення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті, суд належним чином не встановив дійсні обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Рішення суду не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід задовольнити частково позов позивача.

У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання, а кредитор прийняти виконання зобов'язань. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у встановлений термін його виконання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або неналежне виконання.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_2 05 березня 2007 року, станом на 07 серпня 2015 року виникла заборгованість по кредиту, яка складається із : заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4245,88 дол.США, заборгованості по підвищеним відсотках у сумі 77,15 дол.США та по тілу кредиту-54132,46 дол.США.

Дії банку щодо підвищення відсоткової ставки за користування кредитом та розрахунок заборгованості позичальником не оспорювалися. А тому, на думку колегії, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом та заборгованості по підвищеним відсоткам підлягають до задоволення.

В той же час, колегія вважає, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо отримання боржником рекомендованого листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, підстави для стягнення достроково ( строк дії договору-01.03.2028 р.) з останнього кредиту у сумі 53325,46 дол.США відсутні. В цій частині вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду від 21 грудня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» 4245,88 дол.США заборгованості по сплаті відсотків та 73,15 дол.США заборгованість по підвищеним відсоткам, що становить загальну суму 4319,03 дол.США та судові витрати у сумі 1632,59 грн..

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :