Справа № 308/8333/16-ц
У х в а л а

"12" серпня 2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Худлівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання факту належності правовстановлюючого документу , встановлення родинних зв"язкув та визнання належності права приватної власності на будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до виконавчого комітету Худлівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання факту належності правовстановлюючого документу , встановлення родинних зв"язків та визнання належності права приватної власності на будинок.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК України.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Вивчивши заяву та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити заяву без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119-120, 258 ЦПК України.

Разом з тим, позивачем не сплачено судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, перелік платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору з 01 листопада 2011 року визначаються на підставі Закону України Про судовий збір.

Відповідно до Закону України Про судовий збір - судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення звязку. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

В даному випадку позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 551,60 за кожну вимогу не майнового характеру .

У ч. 1 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів. До таких умов віднесено:

- встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

- коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

- встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявником не вказано на докази того, що вона зверталась з цього приводу до відповідної нотаріальної контори, а їй було відмовлено ( не додано саме відмови).

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Про це указано і в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме там прописано, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення.

У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - утриманці померлого для одержання пенсії; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; - інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Заінтересованими особами залежно від мети встановлення факту можуть бути: військкомати, органи внутрішніх справ, управління соціального захисту населення, управління Пенсійного фонду України, територіальна громада, фінансові органи, органи виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, навчальні заклади, ощадкаси, органи страхування тощо.

Так, можливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявникові передбачено чинним законодавством, проте встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлій особі, законодавством, з урахуванням змісту зазначеного листа, не передбачена.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав, проте в заяві не зазначені докази звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через інше написання прізвища померлого чоловіка.

З огляду на положення ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином чином, позовна заява не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки не зазначено і не додано доказів , що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме про наявність родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, належність майна на момент відкриття спадщини спадкодавцю, про неможливість (відмову) в нотаріальному порядку оформити право на спадщину саме на це нерухоме майно, про наявність чи відсутність інших спадкоємців, також позивачкою не сплачено судовий збір, окрім того не надано підтверджуючих документів щодо вимоги про встановленн факту що ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, а також просить про встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлій особі, що суперечить вимогам чинного законодавства ,суд приходить до висновку про залишення позову без руху.

Окрім наведеного , як зазначалось , відповідно до ст..119 ЦПК України до позовної заяви позивачем додаються документи, які використовуються позивачем як доказ для підтвердження заявлених вимог та викладених у позовній заяві обставин.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зокрема, готуючи офіційні документи різних видів, слід дотримуватися єдиних вимог до їхнього оформлення, структури та змісту, які встановлюються нормативними актами державними стандартами. Так, ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів встановлюють вимоги до документів, які скеровуються до державних органів, в тому числі і до суду. Згідно з цим стандартом дозволеним є шрифт основного тексту Times New Roman, розмір 1214 пт, міжрядковий інтервал 11,5 рядка. Безумовною вимогою до усіх документів є їх чіткість та читабельність.

Позивачем подано суду позов та додатки до позовної заяви у виді копій документів, які є взагалі нечитабельними., а відтак суд позбавлений можливості дослідження таких документів та надання їм належної правової оцінки, а відповідач а свою чергу позбавляє можливості скористатись своїм процесуальним правом заперечувати проти заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Худлівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання факту належності правовстановлюючого документу , встановлення родинних зв"язкув та визнання належності права приватної власності на будинок залишити без руху і надати термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леміш О.М