№ 201/7485/16-ц
провадження 2-з/201/127/2016
УХВАЛА

24 травня 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 травня 2016 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просив суд накласти арешт на квартиру до визнання його права власності на це майно.

Зі змісту заяви, документів, що додано до неї, і обставин, якими вона обґрунтована витікає, що зазначена заява є заявою про забезпечення позову, що подано до суду до подання позову, також слід зазначити, що канцелярією суду зазначена справа було заведена відповідно до Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ з індексом «2-з», що відповідає заяві про забезпечення позову, доказів у цивільних справах, тобто з урахуванням зазначеного вказана заява повинна відповідати вимогам визначеним нормами ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, проте надане суду клопотання не відповідає вимогам даної статті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; до заяви не надано документи, які підтверджують право власності (свідоцтво про право власності та інше) відповідача чи іншої особи на майно на яке необхідно накласти арешт; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний вид забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказано інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ідентифікаційний номер фізичної особи (позивача та відповідача), оскільки згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що він повинний містити також індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), крім того до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання зазначеної заяви відповідно до абз. 1 підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того слід звернути увагу, що згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, однак як витікає з заяви та обставин якими вона обґрунтована, спір між сторонами стосовно права інтелектуальної власності відсутній, а наявний спір з приводу відшкодування шкоди, а тому з урахуванням зазначеного ЦПК України непередбачено вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання права власності на майно чи інше.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказане клопотання повернути, оскільки воно була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя