АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апеляційну скаргу подала представник позивача - ОСОБА_2, у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказує, що суд першої інстанції незаконно зупинив провадження по справі, оскільки рішення у даній справі можливо ухвалити без рішення у наведеній судом справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити.

Апелянт та його представник у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду, тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за апеляційною скаргою за їх відсутністю, на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Справа № 753/42125/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9754/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, згідно з яким суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, та прийшов до висновку, що дану справу не можливо вирішити до розгляду цивільної справи між цими ж сторонами та з приводу майна, перешкоди відносно якого просить усунути позивач.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема, визнаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналізуючи викладену норму цивільного процесуального законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вбачає, що обов'язковою умовою зупинення провадження по справі є неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи.

Предметом спору у даній справі є усунення перешкод у користуванні майном.

У справі, що стала підставою для суду зупинити провадження по справі, зокрема, розглядається питання поділу майна подружжя, в тому числі того, що предметом даного спору.

Колегія суддів не може погодитися з тим, що питання усунення перешкод у користуванні майном не можливо вирішити до вирішення питання про поділ майна подружжя.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції послався, також, і на ту обставину, що у іншій справі ті ж самі сторони та розглядається питання про те саме майно, а тому провадження слід

Колегія суддів не погоджується і з даним твердженням суду першої інстанції, оскільки спір між тими самими сторонами, про той самий предмет може бути, за певних обставин, підставою для об'єднання позовів (ч.1 ст.126 ЦПК України), закриття провадження у справі (п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України), але не може бути підставою для зупинення провадження по справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, прийняте з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є помилковою, прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ст. 307, ст. 311, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді