ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7417/16-ц
провадження № 6/753/292/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розстрочку виконання рішення

"25" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

позивачки ОСОБА_4

представника позивачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року у справі № 753/12491-13-ц , суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22.09.2014 року у справі № 753/12491/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ"Комерційний банк "НАДРА" ; ПАТ"Комерційний банк " ПРИВАТБАНК"; Акціонерне товариство " ОЩАДБАНК" про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особистою власністю майна, задоволені частково. Судом розділено спільне сумісне подружнє нажите майно між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнано двох кімнатну квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 35,90 кв. метри, загальною площею 65,90 кв. метри спільним сумісним майном подружжя.

Визнано право власності в порядку поділу спільного сумісного нажитого майна подружжя:

за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_4 на 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_5 на 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , в решті позовних та зустрічних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року у справі №753/1249/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ"Комерційний банк "НАДРА" ; ПАТ"Комерційний банк " ПРИВАТБАНК"; Акціонерне товариство " ОЩАДБАНК" про поділ спільного майна подружжя скасовано та ухвалено нове рішення в частині стягнення коштів в розмірі 35 000 гривень, знятих з депозитного рахунку в ПАТ КБ " Приватбанк" та поділу автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину коштів, знятих ним з депозитного рахунку в ПАТ КБ " Приватбанк" і закритому 27 березня 2012 року, в розмірі 35 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості автомобіля Audi А6 2393( 2003 ), сірий, кузов № НОМЕР_3 в розмірі 83 451,36 грн.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року залишено без змін.

Не підставі рішення апеляційного суду м. Києва від 18.02. 2015 року було видано виконавчий лист №2/753/429/14 від 27.05.2015 року та в подальшому ВДВС Дарницького районного управлінні юстиції в м.Києві від 16.10.2015 році було відкрито виконавче провадження (ВП №48990317) відносно ОСОБА_2 щодо стягнень у примусовому порядку 83451.36 грн. та 35 000 гривень на користь ОСОБА_4 Вважаючи майновий та сімейний стан заявника ОСОБА_2, а саме: його незначних доходів якими є пенсія та час від часу разові, тимчасові підпрацювання. навчання сина на стаціонару в учбовому закладі Київському інституті Національного університету «Одеська юридична академія», відсутності інших членів сім»ї, які б мали додатковий дохід, та те, що одна дитина проживає разом з батьком, а іншу він забезпечує усім необхідним, а також те, що він, є пенсіонером та інвалідом II групи, а тому просить про можливість такого розстрочення строком на п"ять років шляхом стягнення суми боргу рівними частками щомісячно з нього на користь ОСОБА_4 до 01 числа поточного місяця поточного року в сумі 1 390, 86 грн. починаючи з травня 2016 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3, який діє за договором про надання правової допомоги від 04.11. 2013 року ( т.4, а.с. 29-33) підтримали свої вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у письмових вимогах.

Заінтересована особа : стягувач ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5, який діє за договором про надання правової допомоги № 3 від 01.02. 2015 року заперечували проти задоволення заяви. при цьому свої заперечення обгрунтували у письмових поясненнях доданих до матеріалів справи, а також пояснивши у судовому засіданні, що через 8 місяців після набрання чинності рішення Апеляційного суду м.Києва вона звернулася із заявою до ВДВС Дарницького районного управлянні юстиції в м. Києві, де 16.10.2015 року було відкрито виконавче провадження (ВП №48990317) відносно ОСОБА_2 щодо стягнення з нього в примусовому порядку 83 451,36 грн. на користь ОСОБА_4, про що боржник був належним чином повідомлений але не вважав за потрібне порушити питання сплати боргу. Відповідно 28.10.2015 року на майно боржника було накладено арешт .

Листом від 25.03.2015 року боржник був попереджений про відчуження майна та призначення експерта для оцінки вартості майна, боржник був неодноразово повідомлений

працівниками ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про хід виконавчого провадження, але боржник не вважав за потрібне реагувати.

Лише через 1 рік і 2 місяці - 15.04.2015 боржник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду.

Однією з причин невиконання Рішення суду другої інстанції боржник наводить причину проживання у нього з липня 2015 року його сина ОСОБА_6 1996 р.н , а з вересня 2011 року до липня 2015 року син проживав з матір'ю, тобто вказує на необхідність його утримання та відсутність матеріальної підтримки від ОСОБА_4

Отже, боржник вводить суд в оману, оскільки ОСОБА_7 навчається на бюджеті в Національному університеті «Одеська юридична академія» і з вересня 2015 року й до сьогодні отримує державну стипендію в обсязі 850 грн. щомісячно.Також під час зимових і літніх канікул їх спільний син ОСОБА_7 заробляє гроші на своє утримання, тобто систематично працює, а з 03.06.2016 до 31.08.2016 року ОСОБА_7 буде працювати в Німеччині, про що свідчить Контракт з Німецькою фірмою Gut Hugle.

Також вона особисто щомісячно витрачає кошти в обсязі 700-800 грн. на утримання сина, а саме на ліки, харчування й одяг для ОСОБА_7, про що свідчать його розписки.

Звертає увагу на той факт, що боржник скаржиться на погане матеріальне забезпечення і неможливість сплати боргу, але разом з тим щорічно відпочиває по 2 тижні в Туреччині жовтень 2011 року, жовтень 2013 року, вересень 2014року, жовтень 2015 року .

Разом з тим, боржник має кошти на оренду житла для себе, оскільки у жодній з наявних у нього квартир він не проживає, що засвідчують фото порожніх житлових кімнат зі Звіту про оцінку майна від 25.03.2016 р.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що відстрочка виконання рішення можлива лише у виняткових випадках за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо тощо).

Посилання відповідача про скрутне матеріальне становище не відноситься до виняткових обставин, передбачених ст. 373 ЦПК України, а тому немає законних підстав для задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення сторін , їх представників, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.09. 2014 року , у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про розстрочку виконання рішення не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ"Комерційний банк "НАДРА" ; ПАТ"Комерційний банк " ПРИВАТБАНК"; Акціонерне товариство " ОЩАДБАНК" про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особистою власністю майна, задоволені частково. Судом розділено спільне сумісне подружнє нажите майно між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнано двох кімнатну квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 35,90 кв. метри, загальною площею 65,90 кв. метри спільним сумісним майном подружжя.

Визнано право власності в порядку поділу спільного сумісного нажитого майна подружжя:

за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою у АДРЕСА_4 на 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_5 на 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , в решті позовних та зустрічних вимог відмовлено ( т.3, а.с. 18- 280..

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року у справі №753/1249/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ"Комерційний банк "НАДРА" ; ПАТ"Комерційний банк " ПРИВАТБАНК"; Акціонерне товариство " ОЩАДБАНК" про поділ спільного майна подружжя скасовано та ухвалено нове рішення в частині стягнення коштів в розмірі 35 000 гривень, знятих з депозитного рахунку в ПАТ КБ " Приватбанк" та поділу автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину коштів, знятих ним з депозитного рахунку в ПАТ КБ " Приватбанк" і закритому 27 березня 2012 року, в розмірі 35 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості автомобіля Audi А6 2393( 2003 ), сірий, кузов № НОМЕР_3 в розмірі 83 451,36 грн.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року залишено без змін ( т.3, а.с. 124-128).

Не підставі рішення апеляційного суду м. Києва від 18.02. 2015 року було видано виконавчий лист №2/753/429/14 від 27.05.2015 року за заявою ОСОБА_4 ( т.3, а.с. 212) та в подальшому ВДВС Дарницького районного управлінні юстиції в м.Києві від 16.10.2015 році було відкрито виконавче провадження (ВП №48990317) відносно ОСОБА_2 щодо стягнень у примусовому порядку 83451.36 грн. та 35 000 гривень на користь ОСОБА_4 ( т.3, а.с. 236; 237).

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Також пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

До обставин, що утруднюють виконання рішення відносяться - хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Як встановлено у судовому засіданні і не спростовується самим же боржником ОСОБА_2 , останній має наявне майно, за рахунок якого він може погасити заборгованість, що підлягає стягненню в ході виконавчого провадження. Таким майном є:

1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 65,90 кв.м. та житловою площею 35,90 кв.м.;

1/4 частини трикімнатної квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 58,68 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м.;

земельна ділянка площею 0,1500 га (кадастровий НОМЕР_4), розташована в с. Копачів Обухівського району Київської області, вартість якої визначена експертизою в розмірі 82 500 грн. (вісімдесят дві тисячі п'ятсот грн) (том 2, арк. 39 );

земельна ділянка площею 0,2500 га (кадастровий № НОМЕР_5), розташована в с. Копачів Обухівського району Київської області, вартість якої визначена експертизою в розмірі 137 500 грн. ( сто тридцять сім тисяч п'ятсот грн.) (том 2, арк. 39)

Разом з тим, посилання ОСОБА_2 на свій стан здоров"я, як однією із підстав для розстрочки виконання рішення суду, однак, хвороба - як правило, короткотривалий несприятливий стан людини, в той час, як інвалідність - це соціальна недостатність внаслідок обмеження життєдіяльності людини, що виникла із порушення здоров'я зі стійким розладом функцій організму. Відповідач (заявник) безпідставно посилається на те, що друга група інвалідності є перешкодою для виконання рішення суду за виконавчим листом №2-429/14 від

27.05.2015року, щодо стягнення 83 451,36 грн. в примусовому порядку на користь ОСОБА_4

Тому посилання на положення ст.373 ЦПК України є неправомірним оскільки сам статус інваліда другої групи не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень у цивільних справах, регламентовані у розділі 6 ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження».

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення, а способи виконання рішення повинні відповідати способам захисту цивільних прав та інтересів, які визначені цивільним законодавством, в т.ч. в ст.16 ЦК України.

Порядок виконання судових рішень визначено положеннями ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно ч. 5 вказаної статті, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

За правилом ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи

недостатності майна боржника для покриття в повному обсязіналежних до стягнення сум,а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач має достатньо майна для примусового виконання рішення суду, на яке може бути звернуто стягнення.

Законодавець не наводить визначення поняття «виняткового випадку» для положень ст. 373 ЦПК України, таким чином, вказане поняття є оціночним та визначається судом з огляду на надані стороною докази.

Відповідно до положення ч.І ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення суду можливе за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідач (заявник) посилається на розстрочку у зв'язку зі скрутним грошовим становищем, виходячи з факту отримання своєї пенсії розміром в 2 580,00 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 00 копійок.

Виходячи з вищезазначеного раніше факту виплат грошових сум ОСОБА_2 своїм синам та аналізуючи це з його начебто «скрутним» становищем можна дійти висновку, що відповідач (заявник) ОСОБА_2суперечить своїм власним твердженням.

А отже, відповідні твердження заявника не є належними доказами , оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування, ч.І ст.58 ЦПК України.

Крім того суд має врахувати вимоги ч. 6 ст. 70 Закону України «Провиконавче провадження», якою передбачено певні обмеження стосовно звернення стягнення на пенсію, зокрема, встановлено, що звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійнестрахування" встановлено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для осіб, які втратили працездатність встановлено, що мінімальний прожитковий мінімум з 1 травня 2016р. складає - 1130 гривень.

В разі неспроможності виплати, наприклад, комунальних рахунків, ОСОБА_2, може звернутися про призначення субсидії до державних органів на підставі Постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 21 жовтня 1995 p. N 848 в редакції від 30.04.2016 за №319-2016-п п.12 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», де визначено наступне:

Для громадян, які одержують (одержували) стипендію, соціальні виплати (допомоги при народженні (усиновленні) дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, по догляду за дитиною-інвалідом віком до 18 років, інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, допомоги по безробіттю) і мають право на отримання субсидії, у тому числі на підставі рішень комісій, під час визначення сукупного доходу осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), враховуються фактичні розміри стипендій та соціальних виплат. Отже, розмір пенсії заявника набагато більший розміру мінімального прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством України.

Аналізуючи доводи заявника в контексті положення ч.З ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що ним не було доведено вагомих обставин для задоволення судом його заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 58, 373 Цивільного процесуального кодексу України, ч.І ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.09. 2014 року у справі № 753/12491-13-ц , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 травня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК