Справа № 136/777/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2016 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Мочульська Л. Т .

отримавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Липовецького районного суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просив суд зняти арешт з мотоцикла, марки - SUZUKI, модель - CRUISER, без бокового причепу, рік випуску - 2007, колір - чорний, обєм двигуна - 1462, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова-JS1AL30, вказавши що 28.11.2013 року та 08.01.2014 року постановами Деснянського РУЮ м.Києва було накладено арешт на майно ОСОБА_2, а саме - мотоцикл, марки - SUZUKI, модель - CRUISER, без бокового причепу, рік випуску - 2007, колір - чорний, обєм двигуна - 1462, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова-JS1AL30, та оголошено в розшук. Однак вказаний мотоцикл належить позивачеві на підставі договору купівлі-продажу мотоциклу від 01.05.2013 року

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Такий принцип узгоджується з обовязком позивача, встановленим ст. 119 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В той же час, позивачем особи, в інтересах яких накладено арешт на майно ОСОБА_2, в якості учасників провадження не зазначені взагалі.

Також всупереч вимогам п.5 та 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, в позовній заяві не повністю вказані обставини набуття права власності на мотоцикл, оскільки договори купівлі-продажу транспортних засобів мають свою специфіку. Письмова форма договору купівлі-продажу мотоцикла передбачена постановою КМ від 07.09.98 N 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до п. 8 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Всупереч зазначеним вимогам, в позовній заяві не вказано ( із зазначенням доказів) коли перед відчуженням ( до 01.05.2013 року) був знятий з обліку в підрозділі ДАІ мотоцикл по заяві ОСОБА_2

Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року вказує, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, підставою звернення з позовом про зняття арешту з майна в порядку цивільного провадження є факт порушення цивільного права особи (права власності) та наявність у позивача підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить саме йому. Такий позов заявляється одночасно з заявленням вимог про визнання права власності на майно.

Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України Верховного Суду України, застосовуючи передбачений п. 1 ст. 2, ст. 16 ЦК спосіб захисту цивільного права чи інтересу у справах за позовом про зняття арешту з майна деякі суди не враховують положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), що ці вимоги мають ґрунтуватися на праві власності або володіння, і тому задовольняють їх без визнання права власності на спірне майно або за позовами не власників або володільців (кредиторів, що не є заставодержателями, в інших зобов'язаннях).

У таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту (наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі ст. 383 ЦПК, припинення дії, яка порушує право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Дії державного виконавця чи органів державної виконавчої служби при виконанні рішень судів підлягають оскарженню шляхом подання скарги в порядку ст. 383 ЦПК України, або в порядку, передбаченому ст. 181 КАС України шляхом звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, або в порядку КПК України, якщо такі дії повязані з виконанням вироку чи постанови суду по кримінальному провадженню.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" вказує, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК України, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК України, якщо опис проводився судовим виконавцем.

Отже в залежності від того в межах виконання якого рішення суду або з інших підстав накладено арешт на майно залежить і підсудність та порядок заявлення вимог про скасування такого арешту.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги, вказати підстави звернення з позовом, викласти обставини, якими вони обґрунтовуються, зазначити докази, якими підтверджуються такі обставини, вказати усіх осіб, які мають бути учасниками провадження, зокрема осіб, в інтересах якої накладено арешт на майно, сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків п»ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3