ухвала

іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фермерського господарства «Гуліна В.А.» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, за зустрічним позовом фермерського господарства «Гуліна В.А.» до ОСОБА_3 про внесення змін до цього договору, за касаційною скаргою фермерського господарства «Гуліна В.А.», в інтересах якого діє Мірошніченко АндрійОлександрович, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до фермерського господарства «Гуліна В.А.» (далі - ФГ «Гуліна В.А.»), обґрунтовуючи вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 8,9831 га, розташованої в межах Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій 21 січня 2015 року за № 15.М його покійним батьком ОСОБА_6 та відповідачем 01 листопада 2006 року було укладено договір оренди землі строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано в Єланецькому реєстраційному окрузі (офісі) Миколаївської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» (далі - МРФ ДП «Центр ДЗК») 28 березня 2007 року. 02 вересня 2013 року ОСОБА_6 звертався до ФГ «Гулін В.А.» із заявою про дострокове розірвання спірного договору, однак йому було відмовлено у зв'язку із тим, що господарство не бажає розривати договір за взаємною згодою, а розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Після отримання спадку позивач також звернувся до відповідача із вимогою припинення дії договору оренди земельної ділянки на підставах п. п. 38, 39 спірного договору, яка залишилась без відповіді. Посилаючись на викладене, позивач просив розірвати вищевказаний договір оренди.

У червні 2015 року ФГ «Гуліна В.А.» звернулося із зустрічним позовом про внесення змін в спірний договір, посилаючись на те, що 01 червня 2011 року між ФГ «Гулін В.А.» та батьком позивача було укладено додаткову угоду, зареєстровану в реєстрі 29 грудня 2012 року за № 01574, згідно з умовами якої до договору внесено зміни до п. 38, зокрема передбачено заборону одностороннього розірвання спірного договору Вказуючи, що ОСОБА_6 не погоджується внести зміни в договір, позивач за зустрічним позовом просив внести зазначені зміни, зазначивши стороною договору позивача та уточнивши розмір земельної ділянки - 8,9831 га.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року у задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2015 року рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким розірвано договір оренди землі, укладений 01 листопада 2006 року між ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_3, та ФГ «Гуліна В.А.», в який внесено зміни додатковою угодою від 01 червня 2011 року, укладеною між тими ж сторонами до договору оренди землі. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ФГ «Гуліна В.А.», в інтересах якого діє Мірошніченко А.О., просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосуваннясудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 01 листопада 2006 року між ОСОБА_6 та ФГ «Гуліна В.А.» укладено договір оренди землі, зареєстрований в Єланецькому реєстраційному окрузі (офісі) МРФ ДП «Центр ДЗК» 28 березня 2007 року, що підтверджується копією вищезазначеного договору.

Згідно з умовами вказаного договору орендодавець передав в оренду належну йому земельну ділянку площею 8,98 га терміном на 10 років.

Пунктом 38 цього договору передбачено можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

01 червня 2011 року між ОСОБА_6 та ФГ «ГулінВ.А.» було укладено додаткову угоду б/н, зареєстровану 29 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Єланецькому районі Миколаївської області за № 01574, що підтверджується копією даної угоди, якою внесено зміни до п. п. 5, 8, 9 та 38. Зокрема, у п. 38 спірного договору зазначено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (а. с. 43).

02 вересня 2013 року ОСОБА_6 звертався до ФГ «ГулінВ.А.» із заявою про дострокове розірвання спірного договору, однак йому було відмовлено у зв'язку із тим, що господарство не бажає розривати договір за взаємною згодою, а розірвання договору в односторонньому порядку не допускається згідно з п. 38 вищезазначеного договору, що підтверджується копією листа ФГ «Гулін В.А.» від 17 вересня 2013 року № 80 (а. с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 15).

Спадкоємцем ОСОБА_6 є його син ОСОБА_3, який у визначений законом строк прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій 21 січня 2015 року за № 15, витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 16, 17, 18).

Вказане звернення залишилося без відповіді.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що умовами договору оренди землі, зі змінами внесеними додатковою угодою від 01 червня 2011 року, розірвання вказаного договору в односторонньому порядку не передбачено, а розірвання спірного договору з передбачених п. 39 договору підстав можливо лише за спільною домовленістю сторін договору. Оскільки доказів на підтвердження наявності такої спільної згоди суду не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вважаючи договір оренди чинним, суд дійшов висновку про можливість внесення в нього змін у позасудовому порядку, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_3, апеляційний суд вважав, що позивач як новий власник земельної ділянки має право скористатися своїм правом на розірвання договору оренди, передбаченим п. 39 договору. Вказівка в п. 38 договору на неможливість розірвання договору в односторонньому порядку не є підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки спірний договір оренди підлягає розірванню, то не підлягає задоволенню зустрічний позов про внесення змін до нього.

Колегія суддів вважає, що такий висновок є правильним, ґрунтується на нормах матеріального права та узгоджується із нормами процесуального права.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 1 вказаного закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. ст. 30, 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку, на який його було укладено; договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до змісту ст. 32 Закону України «Про оренду землі», яка регулює питання щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті 38 спірного договору оренди земельної ділянки зі змінами, внесеними додатковою угодою, передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Разом з тим, згідно з п. 39 спірного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (а. с. 12-14).

Встановлено, що після оформлення спадщини ОСОБА_3 звернувся до ФГ «Гуліна В.А.» із повідомленням про припинення дії договору оренди земельної ділянки на підставах п. 38 спірного договору, посилаючись на можливість розірвання договору в односторонньому порядку та п. 39, посилаючись на перехід права власності до нього як на підставу зміни умов або розірвання договору, що підтверджується копією повідомлення від 30 січня 2015 року та копією поштового відправлення (а. с. 20).

Таким чином, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_3, оскільки сторони спірного договору оренди землі дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, п. 39 передбачено можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, що цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Позивач, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця, як новий власник, має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди з підстав, визначених договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими, правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Гуліна В.А.», в інтересах якого діє Мірошніченко АндрійОлександрович, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак