Справа № 212/162/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 серпня 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення прав осіб на частку в майні, яке належить на праві спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на частку спадкового майна та усунення порушень права власності.

В подальшому позов було уточнено.

Позивач ОСОБА_1 уточнила позов, а саме звернулася до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про припинення прав осіб на частку в майні, яке належить на праві спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення компенсації.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5, в порядку спадкування за заповітом, вона успадкувала ? частину домоволодіння, яке в цілому складається з ? частки глинобитного, обкладеного цементною плиткою, ? частки камяного житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37.

Після смерті рідного брата її чоловіка ОСОБА_6, право власності (по 1/3 частці від ? частки домоволодіння) на підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, надвірних споруд: літньої кухні В, погрібу Г, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі № 1-2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37.

Тривалий час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самостійно використовують вищевказане спадкове майно в особистих цілях, перешкоджають іншим власникам розпоряджатись та користуватись будинком.

У зв'язку з відсутністю згоди між спадкоємцями - сторонами по справі, вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

Неможливість спільного володіння та користування майном вона обґрунтовує недоброзичливими стосунками між співвласниками, що перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування.

Вважає, що право власності на вищевказане домоволодіння є спільною частковою.

Вона має право на володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності, а саме ? часткою.

У зв'язку з тим, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не дають їй такої можливості, вважає, що вона має право надати іншим співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідну матеріальну компенсацію та припинити за рішенням суду на підставі позову інших власників від права на частку в спільному майні.

Домоволодіння є неподільним, сумісне володіння та користування майном є неможливим, а таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам їх сім'ї.

Тому просить суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, стягнувши з неї компенсацію вартості часток відповідачів. Визнати за нею право приватної власності в цілому на домоволодіння під № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на її користь сплачений судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі та вказала, що нею від позивача ОСОБА_1 отримано суму у розмірі 36 453,34 гривень в рахунок належної їй на праві 1/6 частки будинку 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі, що належить їй на праві спільної часткової власності. Претензій до ОСОБА_1 не має, просить винести рішення, яким припинити її право власності на 1/6 частку.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися неодноразово належним чином, причини неявки суду не відомі.

У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача та його представника, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності представника відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в процесі розгляду справи уточнила (змінила) свої позовні вимоги.

Відповідно до ст.31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у ст.27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Згідно ч.2 ст.32 ЦПК України участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обовязки кількох відповідачів;

2) права і обовязки кількох відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обовязки.

Проаналізувавши зазначені норми ЦПК України, суд вважає, що дана позовна заява правомірно змінена та змінені підстава та розмір позовних вимог, що відповідає положенням ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що 25 серпня 2001 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 серпня 2001 року (запис № 1419), виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за № 1-47, спадкоємцем спадкового майна, яке складається з: ? частки глинобитного, обкладеного цементною плиткою, ? частки камяного житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37 є позивач по справі - ОСОБА_1, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи.

26 жовтня 2009 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 жовтня 2009 року (запис № 1841), виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до заповіту від 17 квітня 2009 року, посвідченого нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 і зареєстрованого в реєстрі за № 2-2864, ОСОБА_9, усе належне майно заповів відповідачам по справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, копія заповіту долучена до матеріалів справи.

За життя померлому ОСОБА_6 належала ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37.

Тобто відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 успадкували за заповітом по 1/3 частки від ? належної частки померлому ОСОБА_6 домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37. А саме кожен з них став власником 1/6 частки зазначеного домоволодіння.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

- спільне володіння і користування майном є неможливим;

- частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

- річ є неподільною;

- таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, мовою оригіналу: «…тривалий час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самостійно використовують вищевказане спадкове майно в особисти цілях, перешкоджають іншим власникам розпоряджатись та користуватись будинком. У зв'язку з відсутністю згоди між спадкоємцями - сторонами по справі, я змушена звернутись з даним позовом до суду. Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується недоброзичливими стосунками між співвласниками, що перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування…», тому суд приходить до висновку, що володіти та користуватися своєю частиною майна позивач ОСОБА_1 не має можливості.

Цей факт також підтверджується наданим актом від 07.07.2016, завіреного головою квартального комітету № 20 ОСОБА_10, згідно якого, сусід ОСОБА_11 підтвердив, що за адресою вул. Привільна, 37 у м. Кривому Розі переодично проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які чинять перешкоди у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, акт долучено до матеріалів справи.

Зважаючи на той факт, що позивачу по справі ОСОБА_1 належить ? частка домоволодіння, а кожному з відповідачів лише по 1/6 частки домоволодіння, суд вважає, що частки ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 є незначними порівняно з ОСОБА_1.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі і до вирішення спору за даною справою вже отримала грошову компенсацію за належну ії на праві сумісної власності 1/6 частку домоволодіння у розмірі 36 453,34 гривень, даний факт підтверджується власноруч написаною заявою відповідачки, яка міститься в матеріалах справи.

Тобто фактично розмір частки на домоволодіння позивача ОСОБА_1 збільшився на 1/6 частку (1/2+1/6=2/3)

Для вирішення питання, щодо можливості виділення часток в натурі кожному співвласнику домоволодіння, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 по 1/6 частки, судом була призначена судова будівельна-технічна експертиза, на вирішення якою поставлено ряд питань.

Згідно до наданого висновку № 439-22 від 16 червня 2016 року наданого ТОВ «Бюро технічної інвентарізаціїта експертизи» щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: м . Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, встановлено, мовою оригіналу: «згідно державних ОСОБА_12 В.2.2-15:2015, за технічними показниками, та з огляду на те, що житловий будинок не має окремих виходів та розмеженого користування будівлями та спорудами, виділити в натурі співвласникам по 1-6 частині житлового будинку з господарчими побудовами неможливо».

Враховуючи наданий висновок, суд приходить до висновку що оспорюване домоволодіння є неподільним та виділ часток в натурі є неможливим.

Вирішуючи питання, чи не завдасть припинення права власності на 1/6 частку домоволодіння, належних відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 істотної шкоди їх інтересам та членам їх сім'ї, суд виходив з наступного.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно № 62320415 від 29.06.2016, ОСОБА_3, на праві приватної власності 1/1, належить трикімнатна квартира 36, будинку 13 на м-ні 4 Зарічний у м. Кривому Розі, житловою площею 43, 5 кв.м., загальною площею 62,67 кв.м., копія довідки міститься в матеріалах справи.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно № 62317906 від 29.06.2016, ОСОБА_4, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3, трикімнатної квартири 68, будинку 27 на м-ні 4 Зарічний у м. Кривому Розі, житловою площею 38,4 кв.м., загальною площею 58,17 кв.м., копія довідки міститься в матеріалах справи.

Суд, вважає, що відповідачі забезпечені власним житлом і припинення права власності на 1/6 частку домоволодіння, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, жодним чином не завдасть істотної шкоди ані їм, ані членам їх родин.

Згідно з вимогами ч. ч. 4 і 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

У відповідності до приписів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Зміст права власності саме і складаються із володіння, користування і розпорядження. Володіння майном має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна.

У п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Із роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, присуджується грошова компенсація.

Відповідно до звіту від 21 червня 2016 року про оцінку майна, а саме житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37 ринкова вартість об"єкта оцінки, визначена порівняльним підходом складає 218 720,04 гривень.

Математичним розрохунком сума грошової компенсації складатиме (1/2частка+1/6частка+1/6частка+1/6частка=218 720,04гривень), а саме (109360,02гривень+36 453,34гривень+36 453,34гривень+36 453,34гривень=218 720,04гривень), тобто сплаті грошової компенсації за 1/6 частки домоволодіння підлягає сума в розмірі 36 453,34 гривень.

Позивач ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок суду № 7442 в ТУ ДСА Дніпропетровської області МФО 820172, кошти в розмірі:

-36 453,34 гривні, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581967234.1 для відшкодування компенсації за 1/6 частині домоволодіння № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі для ОСОБА_4, 09 грудгня ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 266410535,

-36 453,34 гривні, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581972096.1 для відшкодування компенсації за 1/6 частині домоволодіння № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі для ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 291090493,

тому при задоволенні позову ці кошти підлягають стягненню на користь відповідачів.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що частка відповідачів в праві спільної власності є незначною, дане майно є неподільним, відносини між сторонами не дають можливості спільно ним користуватись, а в результаті отримання відповідачами компенсації за її частку в спільному з позивачами майні припинення права власності на цю частку не завдасть шкоди їх інтересам.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 вже отримала грошову компенсації за 1/6 частку домоволодіння, суд вважає, за необхідне в частині вимог щодо стягнення на її користь з позивача ОСОБА_1 цієї компенсації відмовити.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів в рівних частинах на користь ОСОБА_1 сплачені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 551,21 гривень - по 183,70 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 26, 319, 356, 357, 358, 360, 365 ЦК Українист. ст. 10, 11, 60, 88, 119, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення прав осіб на частку в майні, яке належить на праві спільної часткової власності, визнання права власності та стягнення компенсації задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на 1/3 частину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 на 1/3 частину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3 на 1/3 частину домоволодіння, що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, надвірних споруд: літньої кухні В, погрібу Г, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі № 1-2, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, що належить їм на праві приватної спільної сумісної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 29.10.2015 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстровано у реєстрі за № № 2160.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, компенсацію вартості 1/3 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, в розмірі 36453,34 гривеньза рахунок коштів, що перебувають на депозитному рахунку суду № 7442 в ТУ ДСА Дніпропетровської області МФО 820172, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581972096.1, оригінал якої знаходиться в судовій справі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, компенсацію вартості 1/3 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, будинок № 37, в розмірі 36453,34 гривеньза рахунок коштів, що перебувають на депозитному рахунку суду № 7442 в ТУ ДСА Дніпропетровської області МФО 820172, згідно квитанції від 13.07.2016 № 0.0.581967234.1, оригінал якої знаходиться в судовій справі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_4, право приватної власності в цілому на домоволодіння під № 37 по вул. Привільній, що у м. Кривому Розі, яке в цілому складається з глинобитного, обкладеного цементною плиткою, камяного житлового будинку А-1 загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, літньої кухні В глинобитної, обкладеної цеглою, погрібу Г шлаколитого, вбиральні Е дощатої, огорожі № 1, замощення ІІ, водо колонки І, воріт № 2загальною площею 54, 9 кв.м., житловою площею 31, 2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у 551,21 гривень - по 183,70 гривень з кожного.

У інший частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт