Справа № 750/3336/16-ц
Провадження № 2/750/1360/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за розписокю в розмірі 145 000 грн. та судовий збір в сумі 1450 грн.

В судове засідання позивач не з'явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 15.05.2015 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у борг гроші в розмірі 145 000 грн.

Згідно боргової розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу зазначену суму в строк до 01.01.2016 року, але у вказаний строк свої зобовязання не виконав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 15.05.2015 року в розмірі 145 000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 625, 1046 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 145 000 грн. боргу за розпискою та 1450 грн. у відшкодуванні сплаченого судового збору, а всього 146 450 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: