Справа № 127/9275/16-ц
Провадження 2/127/3679/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог ТОВ «Данвер Альянс» про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа без самостійних вимог ТОВ «Данвер Альянс» про визнання недійсним договору поруки, -

в с т а н о в и в:

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Данвер Альянс», ПП «Касмет Груп» про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 696 084,36 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2016 року (а.с. 49) було відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» до ТОВ «Данвер Альянс», ПП «Касмет Груп» про солідарне стягнення боргу за кредитним договором №10-МСБ/2015 від 29.10.2015 року в розмірі 696 084, 36 грн.

20.09.2016 року позивач уточнив позовні вимоги і мотивував позов тим, що 29.10.2015 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та ТОВ «Данвер Альянс» був укладений кредитний договір № 10-МСБ/2015 на суму 752 000,00 грн. терміном з 29.10.2015 року по 28.10.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом в межах строку кредитування в розмірі 26,5% річних, цільове призначення для використання кредиту на придбання обладнання. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 29.10.2015 року із відповідачем ОСОБА_3 та ПП «Касмет Груп» були укладені договори поруки №10-МСБ/2015-П/1 та №10-МСБ/2015-П/2 відповідно.

ТОВ «Данвер Альянс» використало кредитні кошти, але не виконало належним чином взяті на себе зобовязання і не погасило борг.

Станом на 31.03.2016 року заборгованість ТОВ «Данвер Альянс» перед позивачем за кредитним договором №10-МСБ/2015 від 29.10.2015 року становить 696 084, 36 грн. Дана сума складається з: 501 332, 00 грн. поточна заборгованість за кредитом (строкова); 164 123, 58 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 16 138, 36 грн. поточна заборгованість по процентах за користування кредитом; 12 118, 54 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 2 371, 88 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ст.ст. 554, 1050 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача суму боргу.

20.07.2016 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічний позов (а.с. 62), який мотивував тим, що у жовтні 2015 року ТОВ «Данвер Альянс» звернулось до ПАТ АБ «Укргазбанк» з заявою про надання кредиту в сумі 752 000, 00 грн. для оплати за палетну лінію SТОRТІ згідно з договором №01/09/2015 від 01.09.2015 року. Банк погодився надати кредит за умови забезпечення застави.

29.10.2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Данвер Альянс» дійшли згоди про укладення кредитного договору, умовами якого передбачалось надання банком кредиту позичальнику в сумі 752 000, 00 грн. до 28.10.2016 року, а також забезпечення кредиту заставою майна позичальника. Незважаючи на те, що вартість застави перевищувала суму кредиту, банк до підписання кредитного договору вимагав додаткових гарантій та висунув вимогу про укладення договору поруки. Поручителем виступило ПП «Касмет Груп», але навіть при наявності застави і поручителя остаточною вимогою для укладення кредитного договору було надання другого поручителя. Позивач вважає, що в такій ситуації банк фактично примусив виступити поручителем його, як директора ТОВ «Данвер Альянс», тому 29.10.2015 року був укладений договір поруки №10-МСБ/2015-П1 із ОСОБА_3 та ТОВ «Данвер Альянс».

Оскільки договір поруки був підписаний всупереч його волі та під тиском банку, на підставі ст. 231 ЦК України позивач ОСОБА_3 просив визнати недійсним договір поруки №10-МСБ/2015-П1 від 29.10.2015 року, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3, ТОВ «Данвер Альянс».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» підтримала, зустрічний позов не визнала. Суду пояснила, що за невиконання умов кредитного договору від 29.10.2015 року № 10-МСБ/2015, укладеного між ПАТ АК «Укргазбанк» та ТОВ «Данвер Альянс», повинен відповідати поручитель ОСОБА_3, тому просила стягнути борг, що утворився станом на 31.03.2016 року в сумі 696 084, 36 грн. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити, оскільки тиску при підписанні договору поруки не було.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 первісний позов не визнав, вважає, що підстав для стягнення суми з поручителя немає, оскільки за рахунок заставного майна ТОВ «Данвер Альянс» можна повністю погасити борг. Зустрічний позов підтримав, пояснив, що укладення договору поруки з ОСОБА_3 відбулось всупереч волі останнього і під тиском банку, який крім застави та поручителя ПП «Касмет Груп» зажадав мати ще одного поручителя, а в таких умовах і з метою оплати договору поставки ОСОБА_3, як директор підприємства, змушений був виступити поручителем.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 29.10.2015 року між ПАТ АК «Укргазбанк» та ТОВ «Данвер Альянс» був укладений кредитний договір № 10-МСБ/2015 на суму 752 000,00 грн. терміном з 29.10.2015 року по 28.10.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом в межах строку кредитування в розмірі 26,5% річних, цільове призначення для використання кредиту на придбання обладнання. Умовами договору визначено, що погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № 961.980 в АБ «Укргазбанк» відповідно до Графіку погашення кредиту. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості (п. 3.2). Нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.1.1 цього договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання цього договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього договору, за період з першого календарного дня, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту (п.3.3). Позичальник сплачує комісії банку у розмірах, у порядку та строки, що визначені Тарифами (додаток 2) (п.3.6). За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 31,5% річних (п.3.7).

Застосування банком до позичальника штрафних санкцій передбачено п. 3.8.

Пунктом 3.10 передбачено встановлення процентної ставки в розмірі 29,5% річних в разі невиконання позичальником умов п. 4.1 договору. Додаткові умови щодо зміни процентної ставки передбачені в параграфі 7 договору.

Позичальник зобовязувався своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим договором (п.5.2.2), однак, свого зобовязання не виконав. Відповідальність позичальника за неналежне виконання умов договору передбачена параграфом 6 договору (а.с. 5-10).

Право банку вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору визначене п. 5.3.3.

З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору було прийнято у заставу майно (п.2.1), укладені договори поруки з ОСОБА_3 та з ПП «Касмет Груп».

З договору поруки №10-МСБ/2015-П/1 від 29.10.2015 року, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3, ТОВ «Данвер Альянс» в особі директора ОСОБА_3 вбачається, що поручитель ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) зобовязався перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за виконання ТОВ «Данвер Альянс» зобовязань по кредитному договору №10-МСБ/2015 від 29.10.2015 року (п.1.1, 1.3) (а.с. 11-12).

Банк виконав належним чином умови договору, надавши ТОВ «Данвер Альянс» кошти, проте позичальник, в порушення взятих на себе зобовязань, борг в повному обсязі не повернув.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 554 ч. 2, 543 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно наданого банком розрахунку (а.с. 4), а також виписки по особовому рахунку, станом на 31.03.2016 року заборгованість ТОВ «Данвер Альянс» за кредитним договором №10-МСБ/2015 від 29.10.2015 року становить 696 084, 36 грн. Дана сума складається з: 501 332, 00 грн. поточна заборгованість за кредитом (строкова); 164 123, 58 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 16 138, 36 грн. поточна заборгованість по процентах за користування кредитом; 12 118, 54 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 06.01.2016 року до 31.03.2016 року; 2 371, 88 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 06.01.2016 року до 28.03.2016 року.

Позичальник за весь період кредит погашав двічі 04.12.2015 року на суму 62 667 грн. та 29.03.2106 року на суму 23 877,42 грн. (а.с. 15-17).

Представник відповідача ОСОБА_2 суму боргу не оскаржив. Заперечення представника щодо стягнення боргу з поручителя, оскільки борг можна погасити за рахунок заставного майна ТОВ «Данвер Альянс», суд вважає безпідставними, враховуючи те, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3,4 ЦПК).

За таких обставин, суд вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає задоволенню і сума боргу 696 084, 36 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 у повному обсязі.

Зустрічні вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки №10-МСБ/2015-П1 від 29.10.2015, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3, ТОВ «Данвер Альянс» задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 231 Цивільного кодексу України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Для визнання правочину недійсним, через вчинення його під впливом насильства або погрози, необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину. Судам варто мати на увазі, що насильство розуміється як заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Воно повинне виражатися в незаконних, не обов'язково злочинних, діях (наприклад, насильством може бути вплив на волю контрагента за допомогою використання його залежного становища). Насильство викликає страх настання невигідних наслідків. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною майбутнього правочину, так і сторонньою особою щодо іншої сторони, її родичів чи близьких. На відміну від насильства, погроза полягає у здійсненні тільки психічного, але не фізичного впливу, і має місце за наявності як неправомірних, так і правомірних дій (наприклад, погроза звернутися до суду із заявою у справах приватного обвинувачення, позбавити спадщини або накласти арешт на майно). Вона може бути підставою для визнання правочину недійсним, коли через обставини, які мали місце на момент його вчинення, були підстави вважати, що відмова учасника правочину від його вчинення могла спричинити шкоду його законним інтересам (лист Верховного Суду України від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

В судовому засіданні представником відповідача не було доведено належними доказами факту застосування до ОСОБА_3 незаконних дій, завдання шкоди його законним інтересам, душевних страждань, фізичного або психічного тиску з боку банку чи інших осіб, що спонукали до укладення 29.10.2015 року договору поруки.

За таких обставин в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь банку судовий збір в сумі 10 441,26 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 543, 553, 554, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 217, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () заборгованість по кредитному договору № 10-МСБ/2015 від 29.10.2015 року в розмірі 696 084 (шістсот дев`яносто шість тисяч вісімдесят чотири) грн. 36 коп., а також судовий збір в розмірі 10 441,26 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: