Справа № 175/2942/16-ц
Провадження № 4-с/175/90/16
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на бездіяльність начальника управляння ДВС, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника управляння ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду його, ОСОБА_1 скарги від 11 липня 2016 у виконавчому провадженні №44936519; зобовязати начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 прийняти та направити йому, ОСОБА_1 постанову про результати розгляду його скарги від 11 липня 2016 у виконавчому провадженні №44936519.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу вважав необґрунтованою та просив відмовити в її задоволенні, надав суду письмові заперечення.

Вислухавши представника зацікавленої особи, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 по справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 0.0. про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця Петрову 0.0. повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вищевказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 2-6510/2011.

02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року по справі №2-6510/2011 відповідно до якого, фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 Олександрівну зобов'язано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

На даний час вищезазначене рішення суду ОСОБА_4 не виконане, виконавче провадження №44936519 зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку оголошенням ОСОБА_4 у розшук відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 по справі №175/2845/2015 (провадження №6/175/170/2015). Розшук ОСОБА_4 був доручений Дніпропетровському відділенню поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Однак, Дніпропетровське відділення поліції письмово повідомили начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про відмову виконувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 по справі №175/2845/2015 щодо розшуку ОСОБА_4, однак начальником Дніпропетровського районного ВДВС ОСОБА_6 не було вжити жодних заходів щодо розшуку ОСОБА_4 Бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №44936519 стала підставою для звернення ОСОБА_1 до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 зі скаргою.

Так, 11 липня 2016 ОСОБА_1 особисто подав до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скаргу від 11 липня 2016 на бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №44936519, у якій просив начальника управління ДВС ОСОБА_2 визнати неправомірною бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №44936519 за період із лютого 2016 по липень 2016 щодо не вжиття заходів для організації розшуку ОСОБА_4 у відповідності з ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року по справі №175/2845/2015, та зобовязати начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №44936519 вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для організації розшуку ОСОБА_4 (боржник у виконавчому провадженні №44936519) у відповідності з ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року по справі №175/2845/2015,а за результати розгляду даної скарги просив прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому в порядку та строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

26 липня 2016 року в канцелярії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 отримав копію листа начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 19 липня 2016 за вих. №Л-1356-02/1, про відмову в задоволені скарги поданої 11 липня 2016 року, в якому було зазначено, що за результатами розгляду скарги від 11 липня 2016 року постанова не приймалася тому, що скарга від 11 липня 2016 року не відповідає вимогам ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», та запропоновано особисто звертатися до Дніпропетровського відділення поліції для зясування питання чому не здійснюється розшук ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №44936519. Не погодившись з прийнятим рішенням начальника управління ДВС ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», скарги у виконавчому провадженні можуть розглядатися в строки та в порядку, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: у десятиденний строк із прийняттям відповідної постанови за результатом розгляду скарги, або в строки та порядку, встановлені Законом України «Про звернення громадян. Основним критерієм для визначення за правилами якого закону має бути розглянута скарга у виконавчому провадженні є відповідність чи не відповідність скарги вимогам ч. 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Частиною 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Отже, право на оскарження бездіяльності начальника відділу ДВС до вищестоящого органу ДВС прямо передбачено ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

11 липня 2016 року, ОСОБА_1 як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, подав до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скаргу «На бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6Ю.». Вказана скарга подана до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у відповідності з вимогами ч. 3 та ч. 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки право на оскарження бездіяльності начальника відділу ДВС до вищестоящого органу державної виконавчої служби прямо передбаченого ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Крім цього, скарга від 11 липня 2016 року повністю відповідає вимогам ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки містить: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вищезазначених фактичних обставин, відповідно до ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 начальник управління ДВС ОСОБА_2 зобовязаний був прийняти процесуальне рішення у формі постанови. Однак, всупереч вимогам ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» начальник управління ДВС ОСОБА_2 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 безпідставно не прийняв процесуальне рішення у формі постанови, а про своє рішення повідомив ОСОБА_1 листом від 19 липня 2016 року за вих. №Л-1356-02/1. Таким чином, суд прийшов до висновку, що неправомірна бездіяльність начальника управління ДВС ОСОБА_2 виразилася в безпідставній відмові прийняти постанову за результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 384 ЦПК України). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6: за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Про прийняте начальником управління ДВС ОСОБА_2 рішення (лист від 19.07.2016 за вих. №Л-1356-02/1) за результатами розгляду скарги від 11 липня 2016 року ОСОБА_1 дізнався 26 липня 2016 року, шляхом отримання в канцелярії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копії листа начальника управління ДВС ОСОБА_2 від 19 липня 2016 року за вих. №Л-1356-02/1, що підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося сторонами у справі. Тому, десятиденний строк, установлений ст. 385 ЦПК України, на оскарження вищезазначеного прийнятого рішення розпочався 27 липня 2016 року, та скаржником не пропущено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 82, 83, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-385 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на бездіяльність начальника управляння ДВС задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 - неправомірною.

Зобовязати начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 подану 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.