Справа № 2-о/489/112/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.

при секретарі - Ковальова С.В.,

за участю:

заявниці - ОСОБА_1,

представника заявниці - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила суд встановити факт, що її національність - «німкеня». Свої вимоги мотивувала тим, що її мати росіянка, а батько - німець, що відображено у свідоцтві про її народження. Проте при досягненні нею відповідного віку та отриманні паспорту її національність без виявлення її бажання була визначена як «росіянка». В подальшому ОСОБА_1 уклала шлюб, та в актовому записі про укладення шлюбу її національність також була зазначена як «росіянка» - згідно відомостей паспорта. Однак заявниця вважає себе німкенею, дотримується німецьких традицій, як її навчав батько, має бажання зберегти етнічне походження свого роду та реалізувати своє право на проживання в Німеччині. Однак наявність відомостей про її національність «росіянка» у вищевказаних актових записах не дозволяє ОСОБА_1 реалізувати свої права.

Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд: встановити факт належності її до національності «німкеня»; зобов'язати Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складеного 14.05.1983 р. за № 1139 в відділі ЗАГС Московського району комітету по справам ЗАГС уряду Санкт-Петербурга, де у графі «наречена» замість «росіянка» вказати національність - «німкеня».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, не наполягають на розгляді у цьому провадженні вимоги стосовно внесення змін дол. Актового запису.

Представник заінтересованої особи Миколаївського міського відділу ДРАЦС ГУЮ в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позову в частині вимог про зобов'язання відділу РАЦС внести зміни до актового запису про народження.

Вислухавши пояснення представника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (до укладення шлюбу - ОСОБА_4) народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в р/п Український Джамбульського району Північно-Казахстанської обл. в родині ОСОБА_5 та ОСОБА_6. В свідоцтві про народження встановлено, що батько заявниці є за національністю німцем, а мати - росіянкою.

При досягненні ОСОБА_1 відповідного віку та отриманні паспорту громадянина СРСР в графі «національність» зроблено запис «росіянка». При цьому бажання заявниці щодо визначення її національності встановлено не було.

14.05.1983 р. ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7. При цьому в актовому записі про шлюб № 1139 від 14.05.1983 р., складеному відділом ЗАГС Московського району комітету по справам ЗАГС уряду Санкт-Петербурга, вказано національність нареченої як «росіянка» - згідно відомостей, записаних у паспорті.

Однак з вищевказаними актовими записами заявниця ОСОБА_1 не погоджується, вона відносить себе до національності німкеня, її батько був німцем і на даний час вона бажає відновити свою дійсну національність.

Дослідивши надані докази судом встановлено, що в актовому записі про народження № 18 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р., складеному виконкомом Української сільської ради Пресновського району Республіка Казахстан, зазначено національність батька заявниці - «німець», матері - «росіянка».

В актовому записі про шлюб № 1139 від 14.05.1983 р., складеному відділом ЗАГС Московського району комітету по справам ЗАГС уряду Санкт-Петербурга, значиться національність нареченої ОСОБА_4 - «росіянка».

Постановою Ради міністрів СРСР від 28.08.1974 р. № 677 «Про затвердження положення про паспортну систему в СРСР» передбачалося, що запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Якщо батьки мали різну національність, то при видачі вперше паспорта національність записувалася по національності батька або матері в залежності від бажання отримувача паспорта.

Починаючи з 1992 р. згідно Постанови ВРУ від 26.06.1992 р. «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто в паспорті і свідоцтві про народження виключено графу про національність.

Постановою КМУ № 1367 від 12.09.2002 р. «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила силу в зв'язку з прийняттям постанови в новій редакції, не була включена графа про національність.

Тобто на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує особу, тощо.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належить групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Статтею 11 ЗУ «Про національні меншини» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, батьком заявниці є німець, що підтверджується свідоцтвом про її народження, вона вважає себе німкенею, дотримується традицій і звичаїв свого народу, є членом Товариства німців України «Відродження», має бажання зберегти етнічне походження свого роду та реалізувати своє право на проживання в Німеччині.

Незважаючи на записи в графах про її національність іншого запису, заявниця вважає себе німкенею, однак на теперішній час позбавлена можливості реалізувати своє право на проживання в Німеччині.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно п. 1 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані докази в сукупності та приймаючи до уваги, що реалізувати свої права іншим шляхом ОСОБА_1 не має можливості, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту приналежності заявниці до національності німкеня обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 16, 60, 212, 214, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити .

Встановити факт приналежності ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, до національності «німкеня».

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: