Провадження №22-ц/784/1249/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 490/7616/15-ц Головуючий І інстанції - Мамаєва О.В.
Провадження № 22-ц/784/1249/16 Доповідач - Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Маляренко І.Б., Прокопчук Л.М.,

за участю секретаря - Гордійчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Перший український міжнародний банк» про скасування виконавчого напису нотаріуса, треті особи : приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - ДВС ММУЮ), -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому посилалась на те, що 18.05.2007 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» та ТОВ «Зернозбут-К» було укладено кредитний договір №05-211/07, за умовами якого ТОВ «Зернозбут-К» був наданий кредит у сумі 240000 грн. для поповнення обігових коштів строком до 16.05.2008 року зі сплатою 9% річних. У подальшому, сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду №1 від 12.06.2007 р. та додаткову угоду №2 від 20.03.2008 р., у зв'язку з чим суму кредиту було збільшено до 675000 грн. ОСОБА_1 виступила майновим поручителем по вищезазначеному кредитному договору. З метою забезпечення виконання зобов'язання ТОВ «Зернозбут-К», вона уклала із Банком Іпотечний договір (без видачі заставної) від 18.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 18.05.07 р., за умовами якого надала в заставу двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2008 року по справі № 5/495/08 ТОВ «Зернозбут-К» визнано банкрутом, а ухвалою від 31.03.2010 року ліквідовано. Станом на час подання даної позовної заяви, в ЄДР стан товариства зазначено - припинено. У квітні 2009 року із постанови старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва від 05.03.2009 р. про відкриття виконавчого провадження позивачка дізналась про вчинення 26.02.2009 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. виконавчого напису щодо звернення стягнення на заставлене майно. Актом опису й арешту майна серії АА №613094 від 07 травня 2009 року заставлене майно описане й арештоване.

Також позивачка зазначила, що вважає зазначений виконавчий напис таким, що підлягає скасуванню виходячи з того, що відповідно до рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2010 року по цивільній справі ц-12-243/10 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання договорів припиненими суд дійшов висновку про те, що зобов'язання ТОВ «Зернозбут-К» перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором №05-211/07 від 18 травня 2007 року припинено у зв'язку з ліквідацією боржника. Отже, вважає, що її зобов'язання, як майнового поручителя, перед відповідачем по кредитному договору відсутні у зв'язку із припиненням зобов'язань по кредитному договору.

В подальшому позивачка звернулася до суду з заявою про зміну підстав позову, в якій зазначила, що з дня прийняття Господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута. Тому, починаючи з 22.10.2008 р. кредитор повинен був зупинити нарахування боржнику процентів та неустойки, але відповідно до змісту оскаржуваного виконавчого напису заборгованість по процентах та пені нараховані по 17.02.2009 р. включно, тобто за 119 днів протиправно, а отже заборгованість в виконавчому написі не є безспірною. На підставі викладеного, позивачка просила суд скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Денисової О.О., вчинений 26.02.2009 р. щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший український міжнародний банк» про скасування виконавчого напису нотаріуса, закрито.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивачка звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В попередньому судовому засіданні представник позивачки підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги. В останнє судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ПАТ «Перший український міжнародний банк» не визнав доводи апеляційнлї скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обгрунтованою.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа № 490/638/14-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О., ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса від 26.02.2009 року № 1275 щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (позов подано 15.01.2014р.). Підставами позову зазначено, що у порушення вимог ст. ст. 14, 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», банк безпідставно з 22.10.2008 року нараховував боржнику «Зернозбут-К», щодо якого розпочато процедуру банкрутства, неустойку та проценти. Заборгованість по неустойці та процентам нарахована станом на 17.02.2009 року, отже заборгованість у виконавчому написі не є безспірною. Крім того, безспірною є заборгованість неплатоспроможного боржника, визнана його розпорядником майна, отже нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише на заборгованість визнану розпорядником майна ТОВ «Зернозбут - К», тому що на час вчинення виконавчих дій, позичальник був визнаний банкрутом. А також те, що порука припинилась, так як у зв'язку із ліквідацією юридичної особи - боржника за кредитним договором, зобов'язання за кредитним договором припиняється (заява про зміни підстав позову 02.09.2014р.). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.05.2015 року цей позов було задоволено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано, та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015 року відхилена касаційна скарга ОСОБА_1, а рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2015 року залишено буз змін.

Тому, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що набрало законної сили рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2015р., постановлене з приводу спору між тими самими сторонами (ОСОБА_1 та ПАТ «Перший Український міжнародний банк») про той самий предмет (скасування виконавчого напису нотаріуса від 26.02.2009 року № 1275 щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1) і з тих самих підстав (припинення зобов'язань за договором поруки у зв'язку із ліквідацією юридичної особи боржника, оспорювання безспірності вимог при вчиненні виконавчого напису згідно ст.ст. 14,23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"). А тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Проаналізувавши встановлені судом обставини по справі та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд обґрунтовано дійшов до такого висновку, який відповідає як обставинам справи, так і діючому законодавству, яке регулює спірні правовідносини, оскільки згідно п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що в позові по даній справі з урахуванням уточнених позовних вимог позивачка просила скасувати оскаржуваний виконавчий напис, а у двох попередніх позовних заявах вона просила визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, не відповідають дослідженим обставинам по справі, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження по справі, суд в оскаржуваній ухвалі встановлював тотожність позовних вимог по даній справі з позовними вимогами по справі № 490/638/14ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О., ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса від 26.02.2009 року № 1275 щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів зазначеної справи, досліджених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в первісній позовній заяві по цій справі позивачка просила визнати протиправним та скасувати виконавчий напис. В подальшому вона фактично уточнила позовні вимоги. Так, в заяві від 23.10.2014р., не зважаючи на її назву про зміну підстав позову, вона просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, але з урахуванням підстав, зазначених у даній заяві. Ухвали про прийняття відмови від якоїсь частини позовних вимог судом не виносилося. Згідно вступної частини рішення суду від 21.05.2015р. по зазначеній справі, судом були розглянуті саме позовні вимоги про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса. Апеляційним судом згідно рішення апеляційного суду від 13 липня 2015року по даній справі також розглядалися вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса протиправним та його скасування. В касаційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 висловлювала свою незгоду по прийнятим позовним вимогам і стосовно тих обставин, які є предметом позову позивачки по даній справі. В резолютивній частині своєї касаційної скарги, позивачка просила скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області та залишити в силі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015р. за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О., ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса. Згідно тексту ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015р., в тому числі і вступної його частини, суд касаційної інстанції також розглядав позов не тільки про визнання виконавчого напису нотаріуса протиправним, а й про його скасування.

Крім того, обставини по даній справі та по справі № 490/638/14ц, якими позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги, виходячи з тексту первісних позовних заяв та уточнень до них по кожній із справ окремо, співпадають, в тому числі і в частині вимог про те, що виконавчий напис не відповідає нормам діючого законодавства, в тому числі ст. 14, ч.1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що зміст виконавчого напису в частині нарахування процентів та пені в період з 22.10.2008р. по 17.02.2009р. включно порушує вимоги ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», отже заборгованість не можна вважати безспірною. Дані вимоги розглядалися по справі № 490/638/14ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О., ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса. Відносно них приймалося рішення, зокрема рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2015року. В касаційній скарзі на дане рішення позивачка висловлювала свою незгоду з приводу прийнятого апеляційним судом рішення стосовно і цих позовних вимог. За результатами розгляду касаційної скарги рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2015року було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015р.

Зазначене свідчить про те, що предмети розгляду по даній справі та по справі № 490/638/14ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О., ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про визнання протиправним та скасування виконавчого напису нотаріуса від 26.02.2009 року № 1275 щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 співпадають, а тому суд правомірно закрив провадження по справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції не має.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 314, 315, 205 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді