Справа № 182/5115/16-ц
Провадження № 2/0182/3675/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.10.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за собою права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

14.05.1965 року помер її батько ОСОБА_2, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній Червоноармійський), будинок 3. Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, селище міського типу Червоногригорівка, провулок Ясний (колишній Червоноармійський), буд.3, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1960 року. За своє життя ОСОБА_2 розпоряджень щодо належного йому майна не залишив. Спадкоємцем першої черги після його смерті є вона. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не було. Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2016 року вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Але постановою державного нотаріуса від 09.07.2016 року за № 2104/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на відповідний житловий будинок. Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала їй звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Згідно ст.548, 549, 550 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на день відкриття спадщини, вона повинна була в передбачений законом строк (шість місяців) звернутись з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але цього не зробила, оскільки на той час була малолітньою дитиною, якій було 9 років. В її інтересах мати ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори від її імені не зверталась, як і не зверталась з відповідною заявою відносно себе. 18.04.1970 року померла її мати ОСОБА_3. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно, відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року), є вона. Зазначене спадкове майно нею було прийнято фактично шляхом подальшого продовження володіння та користування ним. Користуючись цим будинком та доглядаючи за ним, у неї виникла необхідність в його офіційному оформленні і тому в 2016 році вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. На даний час вона як спадкоємець за законом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин зараз вимушена звертатись до суду.

В судове засідання позивачка не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не прибув, про день та час розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.1965 року помер батько позивачки ОСОБА_2 (а.с.6), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній Червоноармійський), будинок 3 (а.с.15). Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, селище міського типу Червоногригорівка, провулок Ясний (колишній Червоноармійський), буд.3, який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.04.1960 року (а.с.10, 22). За своє життя ОСОБА_2 розпоряджень щодо належного йому майна не залишив (а.с.12). Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивачка (а.с.11). Інших спадкоємців немає (а.с.23-28). Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2016 року позивачка звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Але постановою державного нотаріуса від 09.07.2016 року за № 2104/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.9). Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала позивачці звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Судом було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 позивачка була малолітньою дитиною. В її інтересах мати ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори від її та свого імені не зверталась. 18.04.1970 року померла мати позивачки ОСОБА_3 (а.с.7). Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батьків. Зазначене спадкове майно позивачкою було прийнято фактично шляхом подальшого продовження володіння та користування ним. На даний час позивачка як спадкоємець за законом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, тому суд вважає вимоги позивачки стосовно визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом як спадкоємиці першої черги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт.Червоногригорівка, провулок Ясний, буд.3, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 14 травня 2016 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4