Справа № 758/9972/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Куча П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме: нежилі будівлі загальною площею 8016,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити до винесення рішення у справі будь-яким особам проводити звернення стягнення, продаж чи передачу на відповідальне зберігання вищезазначеного майна, мотивуючи тим, що у випадку вибуття майна із власності позичальника, це зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений шляхом заборони вчиняти певні дії.

П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України, передбачає, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення в разі його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, однак, вважає за доцільне обрати способом забезпечення позову - заборону вчиняти будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на майно, що належить відповідачу, а саме нежилі будівлі загальною площею 8016,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного вище, суд і приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити частково.

Заборонити проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на нерухоме майно, а саме: нежилі будівлі загальною площею 8016,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подача апеляційної скарги не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЮ. Л. Зарицька