Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2148/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Жушман О. М.
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Суржика М.М., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до СФО «Володимирівське», ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне відокремлене без балансове відділення 10003/0357 філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу за збитки завданих невиконанням зобов'язань, -

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд скасувати за нововиявленими обставинами рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року у справі № 393/967/14-ц в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до СФО «Володимирівське» та ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 66666,66 грн., 723,29 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, 6386,67 грн. - збитків, завданих інфляції, а всього - 73776,62 грн. Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до СФО «Володимирівське» та ОСОБА_3 66666,66 грн., 723,29 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, 6386,67 грн. - збитків, завданих інфляції, а всього - 73776,62 грн., судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 01.02.2016 року він звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення безпідставно набутих та безпідставно збережених грошових коштів та процентів за користування ними, які заявником були сплачені за покійного ОСОБА_6 Під час розгляду даної справи 31.03.2016 року відповідачем було подано заперечення проти позову, до якого було додано угоду про врегулювання спору від 20.10.2009 року укладену між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, тобто, ПАТ «Державний ощадний банк України» під час розгляду справи в Новгородківському районному суді Кіровоградської області в своїй заяві від 15.12.2014 року № 12-226/12 зазначив, що переписка з ймовірними спадкоємцями не збереглася, а під час розгляду справи Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомив його та суд про угоду про врегулювання спору від 20.10.2009 року укладену з ОСОБА_6 Таким чином, Новгородківському районному суду Кіровоградської області, під час ухвалення рішення від 28.01.2015 року про відмову у задоволенні його позову, не було відомо про існування угоди про врегулювання спору від 20.10.2009 року, згідно якої ОСОБА_3 став новим боржником у зобов'язанні. Факт існування вищевказаної угоди про врегулювання спору є нововиявленою обставиною, яка на думку заявника є істотною. ОСОБА_3 та ПАТ «Державний ощадний банк України» приховали від суду та від нього, як саму угоду, так і обставити її укладенні, пославшись на не збереження переписки та документів. На думку заявника існування угоди про врегулювання спору від 20.10.2009 року спростовує висновок Новгородківського районного суду Кіровоградської області про відсутність обов'язку відповідача ОСОБА_3 та СФО «Володимирівське» по сплаті позивачу основного боргу 66666,66 грн. та збитків завданих невиконанням зобов'язань, а тому просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до СФО"Володимирівське" , ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення боргу за збитки завданих невиконанням зобов'язань. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2016 року задоволенні заяви відмовлено. У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін , з підстав, передбачених п.1 ст. 312 ЦПК України. Відмовляючи у задоволенні заяви , суд першої інстанції зазначив, що обставина, виявлена під час судового розгляду справи в Центрально - Міському районному суді м. Кривого Рогу, а саме угода про врегулювання спору від 20 жовтня 2009 року укладена між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, на думку суду не є істотною, та такою що могла вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, так як дана обставина не може спростувати факти, покладені в основу рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року у справі № 393/967/14-ц.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Звертаючись у суд з позовом до СФО "Володимирівське", ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Криворізьке відділення № 7897 про стягнення боргу та збитків, завданих невиконанням зобов»язань , ОСОБА_2, як на правову підставу позову посилався на ст.. 528, 1212 ЦК України. Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року встановлено, що Між ВАТ «Державний ощадний банк України» (банк) та ОСОБА_6 (позичальник) укладений договір невідновлювальної кредитної лінії № 828 від 27.11.06р. За умовами договору банк зобов»язується надати, а позичальник зобов»язується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит в розмірі 240000 грн. та сплатити відсотки. Кредит надається під 20 % річних у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 26 листопада 2009 року. Кредит надається на споживчі цілі. Договір підписаний представником банку та ОСОБА_6 27 листопада 2006 року між СФО «Володимирівське» (поручитель), ВАТ «Державний ощадний банк України» (кредитор) і ОСОБА_6 (боржник) укладений договір поруки № 828. За умовами договору поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язання за кредитним договором № 828 від 27.11.06р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Договір підписаний представниками поручителя і кредитора та боржником. 27 листопада 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (заставодержатель) і СФО «Володимирівське» (заставодавець) укладений договір застави майна. За умовами договору заставодавець як майновий поручитель боржника з метою забезпечення належного виконання зобов»язання, що випливає з кредитного договору № 882 від 27.11.06р. передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах визначених в договорі предмет застави - трактор МТЗ-82.1 (2 штуки), обладнання для виробництва крупи гречки в кількості 2 позицій, що належить заставодавцю на праві власності. У позові ОСОБА_2 зазначив, що після смерті директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_6, 26.09.2009 року, його було обрано директором СФО «Володимирівське», яке виступає заставодавцем за договором застави. Оскільки у шестимісячний строк для спадкування не було визначено спадкоємців померлого, виникла загроза майновим інтересам як спадкоємців, серед яких його дружина, так і майнового поручителя СФО «Володимирівське». Тому він розуміючи, що наслідком несплати коштів за кредитом буде звернення стягнення на заставне майно, був змушений виконати обов2язок без згоди боржника, який помер, враховуючи потребу захисту інтересів СФО «Володимирівське». Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що в наданих суду кредитному договорі від 27.11.06р., договорі поруки від 27.11.06р., договорі застави від 27.11.06р. не визначений обов»язок ОСОБА_2 по сплаті коштів за ОСОБА_6, ОСОБА_2 не є поручителем ОСОБА_6, майно ОСОБА_2 не передавалось в заставу банку. Тобто, у ОСОБА_2 не було небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно, про що йде мова в ч. 3 ст. 528 ЦК України. Суд вважає, що ОСОБА_2 взагалі не мав ніякого права на майно померлого ОСОБА_6, так як він не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 Також , суд послався на те, що ч. 1 ст. 528 ЦК України до правовідносин між померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу повернення кредитних коштів по договору від 27.11.06р. також неможливо застосувати, так як в матеріалах справи відсутні докази покладення боржником (ОСОБА_3) на іншу особу (ОСОБА_2) виконання обов»язку по поверненню кредиту по договору від 27.11.06р. Тобто платежі по кредитному договору від 27.11.06р. після смерті ОСОБА_6 були здійснені ОСОБА_2, як фізичною особою, а не від імені СФО «Володимирівське». Колегія суддів погоджується із доводами ОСОБА_2 про те, що під час розгляду справи та постановлення рішення Новгородківським районним судом Кіровоградської області від 28.01.2015 року у справі № 393/967/14-ц, суду та заявнику не було відомо про існування угоди про врегулювання спору від 20.10.2009 року , укладену між ВАТ «Державний ощадний банк України « та ОСОБА_6 , згідно якої ОСОБА_3 став новим боржником у зобов»язанні і ця обставина є нововиявленою. Разом із тим, ця обставина не є істотною, та не може спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та не могла вплинути на висновки суду під час його ухвалення, оскільки угода, на яку посилається заявник не містить обов»язку ОСОБА_2 перед Банком по сплаті коштів за померлого ОСОБА_6 Також ОСОБА_2 не доведено існування обставин , які б давали право суду застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст. 528 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону і доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції не спростовують. Керуючись ст. п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ст. 312 , 313- 315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2016 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :