Провадження № 22-ц/779/1356/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С.О.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року позов задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 150/08/14-15-CLLv від 06.06.2008 у сумі 584798 грн 41 коп., яка складається з поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 296752 грн 63 коп., поточної заборгованості за нарахованими процентами - 3923 грн 78 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 214334 грн 57 коп., суми пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків - 69787 грн 43 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь держави по 1827 грн судового збору з кожного.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку. Апелянт з посиланням на ст. 638 ЦК України вказав, що в укладеному між сторонами договору не передбачено строку його дії, а отже він є неукладеним. Також зазначив, що Банк не надав позичальнику передбачену ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» інформацію. Крім того, на думку ОСОБА_2, з рішення суду не вбачається, що суд перевірив правильність розрахунку стягнутих сум. Апелянт вказує, що розрахунок заборгованості не є вірним, оскільки всупереч ст. 534 ЦЦК України сплачені суми Банком зараховувались не відповідно до встановленої законом черговості. Також відповідач зазначає, що суд здійснює фактично подвійне стягнення заборгованості за кредитом, оскільки в той же день 20.04.2016 судом ухвалено заочне рішення по справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки.

Просить заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, у справі достатньо даних про права та обов'язки сторін щодо предмету спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 06.06.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», Банк) та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 150/08/14-15-CLLv (далі - Кредитний договір) згідно якого Банк відкрив відповідачу ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 25000 доларів США строком по 05.06.2018; за користування кредитними коштами було встановлено плату в розмірі 14 % річних (а.с. 10-11). Відповідно до п.2.3 кредитного договору ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком, який є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с. 12-13).

Вказані в Кредитному договорі кошти в сумі 25000 доларів США перераховані на рахунок ОСОБА_2 згідно копій Заяв на видачу (а.с. 6-9).

В забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором від 06.06.2008, між Банком та відповідачкою ОСОБА_4 06.06.2008 укладено договір поруки № 115, відповідно до п.2.1. якого відповідачка зобов'язалася погасити заборгованість по Кредитному договору в разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань по Кредитному договору. Відповідно до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (а.с. 14).

Відповідач належним чином не виконував умови договору та станом на 04.06.2014 заборгованість за кредитним договором № 150/08/14-15-CLLv від 06.06.2008 становить 584798 грн 41 коп., а саме:поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 296752 грн 63 коп., поточна заборгованість за нарахованими процентами - 3923 грн 78 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 214334 грн 57 коп., сума пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків - 69787 грн. 43 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5).

Відповідачам надсилались вимоги від 22.11.2013 про добровільне погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 15-18).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 (а.с. 21-25).

Задовольняючи позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк Форум», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачі не виконували зобов'язання за договором, передбачені ст1054, 526, ч.1 ст. 527, 530, 536, 610, 612 ЦК України, та дійшов до правильного висновку щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався нормами цивільного законодавства, що регулюють порядок виконання зобов'язань. З огляду на існування неспростованої відповідачами заборгованості за кредитним договором № 150/08/14-15-CLLv від 06.06.2008 та зважаючи на наявність укладеного договору поруки № 115 від 06.06.2008, суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог банку.

Не є обґрунтованими також і доводи апелянта щодо неповідомлення позивача про умови договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати детальнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Однак застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Позивач звернувся до банку з метою отримання кредиту та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за договором і погоджується з ними. Банк свої зобов'язання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошові кошти для споживчих потреб.

Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Отже кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним.

Тобто, ознайомившись з умовами кредитування до підписання договору, звіривши їх із положеннями договору, позивач отримав повну інформацію про умови кредитування та й власноруч підписав кредитний договір.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно і об'єктивно, а рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко