Справа № 314/5728/16-ц Провадження № 2/314/1385/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Надворної О.С.,

при секретарі Якубовській Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину свого батька в порядку спадкування за законом. Заявлений позов, з врахуванням уточненої позовної заяви, обґрунтовують тим, що 14.05.2014 року їх батько ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 17 по пров. Зеленому в м. Вільнянськ Запорізької області та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель , загальною площею 0,07000 га. Проте, як зазначають позивачі, вони позбавлені можливості оформити спадщину батька в нотаріальній конторі через помилку у прізвищі батька в Державному акті на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493 від 13.12.2000 року, де його прізвище помилково вказано як «Замлинний» замість правильного «Замлінний». Отже нотаріус відмовився оформлювати спадщину їх батька, та рекомендував вирішити це питання в судовому порядку. При цьому, як зазначають позивачі в своїй заяві, в якості відповідача у справі ними залучено племінника ОСОБА_3, оскільки останній вважає, що також має право на спадщину їх батька, оскільки останній нібито обіцяв написати заповіт на його користь. Отже, з врахуванням вищезазначених обставин, позивачі прохають суд встановити факт належності їх батьку державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493, визначити додатковий строк позивачу ОСОБА_2С, для прийняття спадщини ОСОБА_4, та визнати за кожним із позивачів в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку № 17 по пров. Зеленому в Вільнянськ Запорізької області разом з господарськими будівлями та спорудами, а також на ? частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за цією ж адресою, загальною площею 0,0700 га.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, її представник адвокат ОСОБА_5 надала суду заву, в якій прохає розглянути справу без своєї участі та без участі позивача, зазначивши при цьому, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_6 також звернувся до суду з заявою щодо розгляду справи без своєї участі, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає.

Від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, згідно якої останній не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та розподілу між ними спадщини їх батька. При цьому відповідач прохає розглядати справу за його відсутності.

Отже, дослідивши наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Факт смерті ОСОБА_4 14.05.2014 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І-ЖС № 297574, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 14. 05.2014 р.

Витребувана судом з Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області копія Спадкової справи № 171/2016, заведена після смерті ОСОБА_4, містить заяву позивача ОСОБА_2, який 23.06.2016 року (за вх. № 555) звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_4 за законом.

Проте постановою державного нотаріуса ОСОБА_7 за № 986/02-31 від 25.06.2016 року позивачу ОСОБА_8 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що останнім пропущено передбачений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини.

При цьому, згідно матеріалів вищевказаної спадкової справи, померлий заповіту не лишив; його дружина - ОСОБА_9 померла раніше, а саме 25.10.2004 року, ніхто із спадкоємців ОСОБА_4 не отримали відповідного Свідоцтва про право на спадщину померлого.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги при спадкуванні за законом після свого батька ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_3 згідно ст.1265 ЦК України відноситься до пятої черги спадкоємців.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також той факт, що померлий заповіту не лишив, суд дійшов висновку, що саме позивачі мають переважне право на спадщину ОСОБА_4

Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спору належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем ОСОБА_10 права власності на житловий будинок № 17 по пров. Зеленому в м. Вільнянськ Запорізької області. вищезазначений житловий будинок.

Долученими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджено право власності ОСОБА_4 на вищезазначений житловий будинок . Згідно технічного паспорта на будинок , складеного ОП ЗМБТІ 27.02.1992 року , спадкодавець є єдиним власником будинку № 17 по пров. Зеленому в м. Вільнянськ Запорізької області (інвентарний номер 367) ; при цьому в довідці виконавчого комітету Вільнянської міськї ради Запорізької області за № 3273 від 17.06.2016 року зазначено, що ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаному будинку з 01.07.1969 року по день його смерті 14.05.2014 року.

Розглядаючи вимоги щодо належності батьку позивачів земельної ділянки для обслуговування вищевказаного житлового будинку , судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493, виданого Вільнянською міською радою 13.12.2000 року, земельна ділянка, площею 0,0700 гектарів за адресою: м. Вільнянськ, пров. Зелений, 17 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі рішення виконкому Вільнянської міської ради народних депутатів № 66 від 14.03.2000 р. була передана у приватну власність гр. «Замлинному» ОСОБА_11, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, у вищезазначеному Державному акті допущено помилку в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме помилково вказано « Замлинний» замість правильного «Замлінний».

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, з врахуванням досліджених письмових доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що власником земельної ділянки, площею 0,0700 гектарів за адресою: м. Вільнянськ, пров. Зелений, 17 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, - дійсно є батько позивачів у справі - ОСОБА_4.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що спадкодавцю ОСОБА_10 на день його смерті дійсно належав той обсяг спадкового майна, на яке претендують позивачі.

Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою виконкому Вільнянської міської ради Запорізької області № 3273 від 17.06.2016 року підтверджено, що позивач ОСОБА_1 на день смерті батька ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом з ним за адресою: м. Вільнянськ, пров. Зелений, 17. При цьому матеріали спадкової справи № 171/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4, не містять заяви ОСОБА_1 щодо її відмови від спадщини батька.

Отже, вищенаведене свідчить, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину свого батька ОСОБА_4

В ході судового розгляду встановлено, що позивачу ОСОБА_8 нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини батька в звязку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в нотаріальній конторі відповідних Свідоцтв про права на спадщину свого батька ОСОБА_4 через помилку в написанні прізвища останнього в Державному акті на право приватної власності на землю (що входить до складу спадщини), і тому заявлені позивачами вимоги підлягають саме судовому розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обсяг спадкового майна ОСОБА_4 підлягає розподілу між його дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, і за кожним із спадкоємців слід визнати право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку № 17 по пров. Зеленому в м. Вільянськ Запорізької області, разом з господарськими будівлями та спорудами;

- 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0700 га, за адресою: м.Вільнянськ, пров. Зелений, 17.

З огляду на те, що при розгляді справи судом фактично вирішено питання щодо розподілу між позивачами спадщини ОСОБА_4, заявлена позивачем ОСОБА_2 одна із вимог щодо визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини батька (у відповідності з положеннями 3 ст. 1272 ЦК України), судом розцінюється як зайва, яка вже не тягне за собою правових наслідків, і тому в задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, позов -

підлягає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 174, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити юридичний факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493, виданий Вільнянською міською радою 13.12.2000 року на підставі рішення виконкому Вільнянської міської ради народних депутатів № 66 від 14.03.2000 р. щодо передачі у приватну власність гр. «Замлинному» ОСОБА_11 земельної ділянки, площею 0,0700 гектарів за адресою: м. Вільнянськ, пров. Зелений, 17 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, дійсно належав батьку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який помер 14.05.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_10, який помер 14.05.2014 року, право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку № 17 по пров. Зеленому в м. Вільянськ Запорізької області, разом з господарськими будівлями та спорудами;

- 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0700 га, за адресою: м.Вільнянськ, пров. Зелений, 17 (Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493).

Визнати за ОСОБА_12 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_10, який помер 14.05.2014 року, право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку № 17 по пров. Зеленому в м. Вільянськ Запорізької області, разом з господарськими будівлями та спорудами;

- 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0700 га, за адресою: м.Вільнянськ, пров. Зелений, 17 (Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 015493).

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення; у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.С. Надворна

21.09.2016