Справа № 301/3121/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Іршавського районного суду від 11 лютого 2016 р. за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и л а :

публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) просить скасувати ухвалу Іршавського районного суду від 11.02.2016 р. про відстрочку виконання рішення Іршавського районного суду від 13.01.2014 р. по справі за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні цієї заяви.

Доводить про порушення судом норм матеріального (ст. 36 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження») і процесуального права (ст. 373 ЦПК України). Указує на відсутність виняткових обставин для відстрочки виконання рішення суду.

Письмових заперечень або пояснень на скаргу ОСОБА_2 не подав, однак у судовому засіданні не визнав такої і просить залишити ухвалу без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення є обґрунтованою.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із ухваленням нової по суті заяви, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За змістом указаної процесуальної норми закону відстрочка - це відкладання чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як видно з матеріалів справи, рішенням Іршавського районного суду від 13.01.14 р. у цивільній справі за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості стягнуто з останнього на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 18.07.2008 р. у розмірі 20508.11 грн. і 229.20 грн. судового збору (а.с.43-45).

01.02.2016 р. ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить відстрочити виконання указаного рішення суду на шість місяців - до 01.07.2016 р.

На обґрунтування зазначає, що є інвалідом першої групи, ніде не працює, на утриманні має малолітню дитину, а єдиним джерелом доходів є пенсія по інвалідності. Дружина також не працює, оскільки здійснює догляд за ним як інвалідом. Окрім того, за його заявою про не підписання кредитного договору та неотримання кредитних коштів Іршавським РВ УМВС України внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. 358 ч.1 КК України (а.с.125-126).

Однак указані обставини не можуть бути розцінені як такі, що утруднюють або унеможливлюють виконання рішення суду, та не свідчать про винятковість випадку (ситуації).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення, суд зазначені вимоги закону не врахував та в порушення вимог ст. 210 ЦПК України не навів обставин, які мають характер особливих або виняткових, не зазначив належних доказів на підтвердження складного збігу обставин, чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 373 ЦПК України.

Крім того, зазначаючи строк відстрочення виконання рішення до 01.07.16 р., заявник взагалі не зазначив, а суд не з'ясував, яким чином за вказаний час можуть змінитися обставини, що утруднюють виконання рішення.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано необхідність відстрочки виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319, 324 ч.1, 373 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

2. Ухвалу Іршавського районного суду від 11 лютого 2016 р. скасувати.

3. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: