6/225/85/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження по цивільній справі № 2/262/2023/2013 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТРАНС-АВТО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року адвокат ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. До заяви додано копію рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 30.10.2013 року та копію виконавчого листа № 262/6969/13-ц, виданого Пролетарським районним судом м. Донецька від 28.11.2013 року про стягнення з ТОВ ТРАНС-АВТО (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН 212600508) суму середнього заробітку за період з 15.05.2013 року по 08.10.2013 року у розмірі 20 292,54 грн. Заявник у своїй заяві зазначив, що немає належним чином засвідчених копій цих судових рішень. У зв'язку з цим ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05.08.2016 року було призначено справу до слухання в частині вирішення судом питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження в цивільній справі № 2/262/2023/2013 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТРАНС-АВТО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Представник заявника в судове засідання не зявився, подавши заяву з проханням справу розглянути без його участі.

Відповідач по справі ТОВ ТРАНС-АВТО в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Як встановлено судом, в провадженні Пролетарського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа № 2/262/2023/2013 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТРАНС-АВТО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 30.10.2013 року було задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 та стягнуто з ТОВ ТРАНС-АВТО (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН 212600508) суму середнього заробітку за період з 15.05.2013 року по 08.10.2013 року у розмірі 20 292,54 грн.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 30.10.2013 року та копію виконавчого листа за вказаним рішенням. Інших документів, які містилися в матеріалах справи сторони суду не надали.

В той же час суд вважає, що для розгляду заяви адвоката ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту вищезазначеного рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 30.10.2013 року.

На підставі тексту рішення суду, яке знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд вважає установленим зміст цього рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 10, 60, 212, 215, 402, 404, 407, 408 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Частково відновити втрачене провадження по цивільній справі № 2/262/2023/2013 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТРАНС-АВТО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, закінченій 27.11.2013 року.

Відновити рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 30.10.2013 року наступного змісту: « Справа № 2/262/2023/2013

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2013 року Пролетарський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

при участі секретаря Клімовій С.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ТРАНС-АВТО про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ТРАНС-АВТО» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого зазначила, що вона, згідно наказу № 01-16 від 01.09.2000 року була прийнята ТОВ «ТРАНС-АВТО» на посаду головного бухгалтера. 31.08.2011 року була звільнена з займаної посади відповідно до ст. 38 КЗпП України. На день звільнення заборгованість по заробітній платі складала 53 698,21 грн. Звернення про виплату заробітної плати відповідач ігнорував, тому позивач звернулась за захистом своїх прав до суду. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 06.08.2012 року з відповідача на її користь було стягнуто суму заборгованості по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 47 534,58 грн. та компенсацію втрати частини заробітку у розмірі 1 170,00 грн., а всього 102 403,74 грн. Рішення набрало законної сили. Позивач звернулась до Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку з заявою про відкриття виконавчого провадження. Однак рішення суду виконано не було. Тому, позивач знову звернулась до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення середнього заробітку за період з 07.08.2012 року по день винесення рішення. 14.05.2013 року судом було прийнято рішення про задоволення зазначених позовних вимог та стягнуто з відповідача суму середнього заробітку у розмірі 39 056,19 грн. Однак зазначене рішення також до теперішнього часу не виконано. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму середнього заробітку за період з 15.05.2013 року по 08.10.2013 року у розмірі 20 292,54 грн.

Позивач ОСОБА_1І надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, однак за участю її представника ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку з вищевказаним суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.09.2000 року по 31.08.2011 року позивач перебувала на посаді головного бухгалтеру ТОВ «Транс-Авто», що підтверджується копією трудової книжки виданої на імя ОСОБА_1 (а.с. 3-5).

Після звільнення з займаної посади 31.08.2011 року з відповідачем не був проведений остаточний розрахунок. В зв'язку з цією обставиною позивач звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі і рішенням суду від 06.08.2011 року позов було задоволено, стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію втрати частини заробітку у розмірі 102 403 грн. 74 коп. (а.с. 7-8).

Згідно листа Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку до ОСОБА_1 за № 10-729/13 від 19.02.2013 року, 23.08.2012 року за виконавчим листом № 0542/2270/2012 від 20.08.2012 року відкрито виконавче провадження, а також винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. У добровільний строк сума боргу боржником не погашена. Згідно відповідей з установ банків на рахунках боржника кошти відсутні. 30.01.2013 року державним виконавцем складено акти опису й арешту майна. На теперішній час проводиться його комплексна оцінка (а.с. 9).

У звязку з тим, що рішення суду від 06.08.2011 року не було виконане, позивач знову звернулась до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення середнього заробітку в період з 07.08.2012 року по 14.05.2013 року, який було задоволено та стягнуто з відповідача на її користь 39 056,19 грн. (а.с. 10-11).

06.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Калінінського РУЮ м. Донецька з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 262/1672/13-ц та відкриття виконавчого провадження (а.с. 12-13). Але рішення суду знову не було виконано.

Згідно довідки виданої ТОВ «Транс-Авто» за № 1/01 від 12.01.2012 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 138,99 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Як вбачається з вищевказаного, після набрання рішеннями суду про стягнення заборгованості по заробітній платі від 06.08.2012 року та від 14.05.2013 року законної сили, правовідносини сторін зі сфери вирішення спору перейшли у виконавчу сферу, але рішення суду на день звернення позивача до суду не виконані, а тому, за період починаючи з 15.05.2013 року по 08.10.2013 року у позивача знову виникло право стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час затримки розрахунку у розмірі 20 292,54 грн. з розрахунку 138,99 грн. х 146 днів.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що його рахунки арештовано, а майно описане виконавчою службою, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не було доведено відсутність його вини, не надано доказів відсутності коштів на рахунках підприємства, або арешту рахунків, відсутності майна, яке належить підприємству.

У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від оплати судового збору, судовий збір в доход держави в сумі 202,92 гривень належить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.116 ,117 КЗпП, ст.ст. 10, 11, 31, 57-60 , 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ТРАНС-АВТО про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ТОВ ТРАНС-АВТО (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН 212600508) суму середнього заробітку за період з 15.05.2013 року по 08.10.2013 року у розмірі 20 292,54 грн.

Стягнути з ТОВ ТРАНС-АВТО (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 202,92 грн.

Суддя: О.М. Мачуський».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: