Справа № 201/7239/16ц
Провадження № 2о/201/100/2016р.
У Х В А Л А

20 травня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И ЛА:

18.05.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку окремого провадження із заявою (заінтересовані особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень, що містяться у витягу з «Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Верховного Суду України зазначено, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем, її мати ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповідала своє майно як заявниці, так і її брату ОСОБА_2

10.12.2015р. обидва спадкоємці отримали постанову державного нотаріуса Першої ДДНК про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.08.2014р., залишилось два спадкоємця за заповітом та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем може вплинути на обсяг прав по спадкуванню у ОСОБА_2, то з поданих до суду документів вбачається спір про право.

Крім того, на рівні із заявниками у Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради (враховуючи, що обидва спадкоємці у встановлений законом строк не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини) виникає право на визнання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, відумерлою.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за можливе відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, розяснивши заявниці її право звернення до суду в позовному порядку, а не окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 256, ст. 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада, Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко