Справа № 161/7679/16-ц
Провадження № 2/161/3012/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до ОСОБА_2, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року року помер її батько, ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, в тому числі, квартира АДРЕСА_1. Що стосується спадкового майна, то ОСОБА_3 отримав його як член Житлово-будівельного кооперативу № 26 на підставі ордеру № 107 серії А, виданого виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих міста Луцька від 01.07.1997 року. Проте, ОСОБА_3 не оформив належним чином право власності на квартиру та не отримав правовстановлюючого документу на неї. Позивач зазначає, що після смерті батька спадщину прийняла її мати, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та її брат, ОСОБА_2 у рівних частках по 1/3 кожному. Спадщина була прийнята шляхом постійного проживання після смерті батька у квартирі АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати, ОСОБА_4, до складу спадщини якої входила 1/3 частки у квартирі АДРЕСА_3. Вважає, що оскільки її брат спадщину після смерті матері не прийняв, то їй належить 2/3 зазначеної квартири.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_4, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_3, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач у справі, ОСОБА_2, 31 серпня 2016 року подав суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, згідно з якою просив: визнати за ним право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_3, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав, проти них не заперечує, позовні вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві також визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області НОМЕР_1.

Оскільки на момент смерті батька позивача, ОСОБА_3, діяв ЦК УРСР, то і спадкування слід здійснювати за його нормами.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Ст. 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Таким чином, відкрилась спадщина на належне ОСОБА_3 майно, до складу якої входила квартира АДРЕСА_3. Що стосується спадкового майна, то ОСОБА_3 отримав його як член Житлово-будівельного кооперативу № 26 на підставі ордеру № 107 серії А, виданого виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих міста Луцька від 01.07.1977 року.

Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Однак, батько позивача не оформив належним чином право власності на квартиру АДРЕСА_4 та не отримав правовстановлюючого документу на неї.

Як вбачається із довідки № 48, виданої відділом комунального господарства Житлово-будівельного кооперативу № 26 від 08.07.2010 року ОСОБА_3 сплатив повну вартість квартири. Окрім того, довідкою № 43 від 21.06.2010 року, виданою відділом комунального господарства Житлово-будівельного кооперативу № 26 стверджується факт того, що квартира АДРЕСА_3 дійсно належала померлому ОСОБА_3, на якого був виписаний ордер і де він проживав до дня смерті.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно з ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_4, дочка, ОСОБА_1 та син, ОСОБА_2 у рівних частках по 1/3 кожному. Спадщина була прийнята спадкоємцями шляхом постійного проживання після смерті ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4. Довідкою від 23 березня 2016 року № 30, виданою ОСОБА_1 відділом комунального господарства Житлово-будівельного кооперативу № 26 стверджується та обставина, що на момент смерті ОСОБА_3 у даній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області серії НОМЕР_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки ОСОБА_4, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме: майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: 1/3 частка квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а відповідно до ч. 2 вказаної статті часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилась спадщина на майно ОСОБА_4. Як вбачається із довідки № 30 від 23 березня 2016 року, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області після її смерті у квартирі АДРЕСА_5 проживала ОСОБА_1, її дочка (внучка ОСОБА_4) ОСОБА_6 та її син (внук ОСОБА_4).

Відповідно до норм ЦК України, а саме: ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, як встановлено судом, на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме: 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 було два спадкоємці: позивач, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців) він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 продовжила проживати у квартирі разом із своїми дітьми і таким чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4. Відтак, їй належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки на час відкриття спадщини останній не проживав постійно зі спадкодавцем, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом встановлених ЦК України строків та не отримав свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С.В., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на квартиру АДРЕСА_4 через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно.

За таких обставин, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_7, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_3, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 суд-

в и р і ш и в:

Первісний та зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_3, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_6, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта