Номер справи 220/1375/16-ц
Номер провадження № 2/220/507/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, требя особа: Великоновосілківська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про права на спадщину за законом недійсним та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про визнання недійсними свідоцтва про права на спадщину за законом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобовязання нотаріуса внести запис про скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.06.2008 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8702 га, кадастровий № :01:001:0837, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельної ділянки площею 13,9582 га, кадастровий № :01:001:0297, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_3 не було складено заповіту. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її діти. Оскільки її батько, син померлої, ОСОБА_4 помер 12.06.1999 року, тобто до смерті ОСОБА_3, вона має право на спадщину за правом представлення. До того ж, на момент смерті бабусі вона була неповнолітньою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим, відповідач, який також є сином ОСОБА_3, приховав наявність інших спадкоємців від нотаріуса і оформив все спадкове майно на себе. Вважає, що оскільки відповідач не мав права на отримання спадщини вцілому, просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані на імя відповідача на зазначені земельні ділянки, скасувати рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки та зобовязати нотаріус внести відповідний запис про скасування реєстрації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що рішенням суду, на його думку, його визнали спадкоємцем земельних ділянок, які входять до спадкової маси. Крім того, зазначив, що право на спадщину мав би батько позивачки і його брат, якщо б він був живий на день смерті матері, однак той помер, а позивачку спадкоємцем він не вважає.

Представник третьої особи Великоновосілківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 23 червня 2008 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 952548, виданим Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8702 га, кадастровий № :01:001:0837, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельної ділянки площею 13,9582 га, кадастровий № :01:001:0297, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно матеріалів спадкової справи, копія якої надана суду, заповіт ОСОБА_3 не складався, а отже, спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є її діти.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 16.04.2015 року звернувся її син, відповідач по справі ОСОБА_2, якому рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.01.2015 року визначено додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с. 35).

19 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій він зазначив, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, і інших спадкоємців, крім нього, у спадкодавця немає (а.с. 56).

19 листопада 2015 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,8702 га, кадастровий № :01:001:0837, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване у реєстрі за № 709, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 13,9582 га, кадастровий №:01:001:0297, розташовану на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване у реєстрі за № 708 (а.с. 70-73).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до реєстру внесено запис про державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастровий № :01:001:0837 та кадастровий №:01:001:0297. Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 26271627 від 19.11.2015 року та індексний номер: 26271091 від 19.11.2015 року (а.с. 77-80).

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 12.06.1999 року, до смерті ОСОБА_3, помер її син і батько позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 386410, виданим Шахтарською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 9, 11).

З паспорту позивача ОСОБА_1 та свідоцтва про її народження вбачається, що вона народилась 02 травня 1991 року (а.с. 6, 9).

Таким чином, на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 її внучка ОСОБА_1 спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батьку ОСОБА_6, якби він був жив на час відкриття спадщини.

Крім того, оскільки на час відкриття спадщини позивачу не виповнилось 18 років, вона була неповнолітньою, а тому в розумінні ч.4 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Отже, враховуючи те, що при видачі свідоцтва про право на спадщину відповідачу були порушені права позивача, яка також є спадкоємцем за законом за правом представлення і прийняла спадщину, свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на імя ОСОБА_2, повинні бути визнані недійсними.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд знаходить доводи позивача такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в звязку з чим вважає необхідним визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані на імя відповідача на зазначені земельні ділянки та скасувати рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині зобовязання Великоновосілківську державну нотаріальну контору внести запис про скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому відмовляє в їх задоволенні. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Кабінету Міністрів України № 3502/5 від 12.12.2011 р., для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке було підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру, є безумовною підставою для внесення державним реєстратором запису про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 19.11.2015 року номер 709, на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,8702 га, кадастровий № :01:001:0837, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 19.11.2015 року номер 708 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 13,9582 га, кадастровий № :01:001:0297, розташованої на території Шахтарської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26271627 від 19.11.2015 року та індексний номер: 26271091 від 19.11.2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина