Справа №751/2501/16-ц
Провадження №2/751/491/16
Рішення

Іменем України

19 травня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

про визнання недійсною зміну умов кредитного договору та стягнення моральної шкоди,

Встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсною зміну умов договору кредиту та нарахування збільшеної відсоткової ставки за користування кредитом, що визначені п. 2.3 та 7.4 кредитного договору від 07.08.2007 № CNCNAU001151385, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50 000 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 5512 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2007 між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», був укладений кредитний договір № CNCNAU001151385, за умовами якого банк зобов'язався надати позивачу кредит у розмірі 23830,00 доларів США на строк до 07.08.2014. В забезпечення виконання по кредитному договору між сторонами 13.08.2007 укладено договір застави рухомого майна. 07.08.2007 також були укладені договір особистого страхування № CNCNLK00051723 та Договір страхування наземного транспорту № CNCNАU00051722. Вважає, що під час виконання договору кредиту, відповідачем були порушені його права як споживача. Вказує, що 30.09.2015, під час розгляду апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.07.2015 та дослідження матеріалів кредитної справи, йому стало відомо про підвищення відсотків передбачених п. 7.4 кредитного договору з розміру 2.08 % на місяць (24,96% річних) розрахованих на суму непогашеної в строк заборгованості до 25% річних з 18.09.2007 та до 29,08% річних з 01.11.2008. Вказані підвищення процентної ставки відбулись з порушенням п. 2.3.1 кредитного договору без повідомлення про це позичальника. Вказує на те що неповідомлення банком його про внесення змін до умов договору кредиту призвело до порушення прав споживача, що визначені ст. 4, 6, 11, 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» та до безпідставного отримання банком 15433,91 доларів США.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення на позов, в яких зазначає, що, відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та пункту 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10.05.2005 № 168, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Порядок підвищення процентних ставок та їх граничні розміри були визначені сторонами при укладенні кредитного договору, а саме в п. 2.3. Оскільки відбулася зміна курсу долара США до гривні більше 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладеного договору, зміна облікової ставки НБУ, зміна середньозваженої ставки по кредитам банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ), банком було обґрунтовано підвищено процентну ставку по кредиту про що було направлено лист-повідомлення. Враховуючи те, що позивач не звернувся до установи банку щодо непогодження зі зміною умов договору та те, що продовжував здійснювати погашення заборгованості за договором треба вважати, що позивач знав про підвищення відсоткової ставки та був з нею згоден. Також заперечував вимоги позивача стосовно стягнення моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами випливають із договірних зобов'язань, регульовані положеннями глави 71 ЦК України, якою відшкодування моральної шкоди не передбачено. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільних справ 2/2515/1750/12, 2-563/09, 2-751/762/15, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

07 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № CNCNAU001151385 невідновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надав позичальникові кредитні кошти для покупки автомобіля у розмірі 23830,00 доларів США на строк з 07.08.2007 по 07.08.2014 та 34 грн. для оплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а також 8906,45 доларів США - на сплату страхових платежів згідно п.п.2.1.3., 2.2.7. Договору. За користування кредитом встановлена сплата відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 договору ( а. с. 63-67).

Згідно умов договору погашення кредитної заборгованості передбачено в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, а також інші витрати відповідно до кредитного договору.

Пунктом 7.1 договору визначено, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісячно в період з 10 по 15 число кожного місяця у розмірі 456,16 доларів США.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2007 р. № CNCNAU001151385 в розмірі 194018,90 грн. (26524,25 доларів США) було звернуто стягнення на предмет застави - належний відповідачеві автомобіль Shevrolet EPICALF69К 2007 р.в., шляхом продажу цього автомобіля ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля в органах ДАІ України та з наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.55-57 цивільної справи 2-563/09).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 13.07.2012 р. у розмірі 45707,49 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 13.07.2012 р. становить 365202 грн. 85 коп., та яка складається із заборгованості: за кредитом - 23880,04 доларів США; по процентам за користування кредитом - 12819,20 доларів США; по комісії за користування кредитом - 767,28 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 8240,97 доларі США.(а.с. 45-46 цивільної справи 2/2515/1750/12).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02.10.2015 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 8852,90 доларів США заборгованості за кредитним договором № CNCNAU001151385 від 07.08.2007 року, з яких: 8319,14 доларів США - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 13.07.2012 р. по 14.01.2015 р. ;533,76 доларів США - комісія з 13.07.2012р. по 14.01.2015р., 100,00 гривень - пеня з 13.07.2012р. по 14.01.2015 р. (а.с. 106-109, 248-252 цивільної справи 2-751/762/15)

Позивач в своєму позові посилається на те, що банком неправомірно збільшені відсотки передбачені п. 7.4 кредитного договору, вказавши на розрахунки заборгованості по вищенаведеним справам.

Згідно п. 7.4. кредитного договору № CNCNAU001151385 від 07.08.2007 при порушенні зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3. Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2, 08 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Згідно з п.2.3 договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонду, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

Відповідно до 627 ЦК Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.653 ЦК в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» ( у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Як вбачається з листа ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.3.2/6-3241338 від 05.09.2008 , позивачу ОСОБА_1 було завчасно направлено повідомлення про зміну процентної ставки по кредитному договору до 14,04 % річних починаючи з 01.11.2008 року. Роз"яснено, що про розмір нового щомісячного платежу зможе дізнатись звернувшись у віділення банку після 01.11.2008. Також повідомлено, що відсоткова ставка/пеня у разі невиконання грошових зобов"язань за кредитним договором змінюється відповідно до зміни відсоткової ставки по кредиту (а.с. 26).

Посилання позивача на неправомірне збільшення відсотків передбачених п. 7.4 кредитного договору до 25% з 18.09.2007 є безпідставним, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 77) за період з 18.09.2007 по 16.10.2008 фактично процентна ставка на прострочену заборгованість становила 24,96% , а не 25% (185,71 сальдо прострочки х 24,96%:360 х 10 кількість днів прострочки = 1,287 і т.д.).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № CNCNAU001151385 від 07.08.2007, процентна ставка передбачена п. 7.4 кредитного договору до 29,08% була змінена 01.11.2008 (а.с. 77).

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу стст.5, 627, 629, 653 ЦК слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності законом №661-VІ від 12.12.2008 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Рішення про збільшення процентної ставки за кредитом прийнято банком до набрання чинності законом №661-VІ, позичальника було повідомлено про зміну умов договору в передбаченому кредитним договором порядку (шляхом відправлення на його адресу письмового повідомлення).Крім того, позивач мав змогу дізнатися про зміну процентної ставки при здійсненні щомісячних платежів.

Суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо підвищення процентної ставки, відповідають вимогам ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», сторони погодили в кредитному договорі № CNCNAU001151385 від 07.08.2007 право ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у визначених договором випадках.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про який заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до роз»яснень в п. 11 постанови ПВСУ від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» , якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин , суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи, що є підстави для відмови в задоволенні позову по суті, не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Умовами кредитного договору № CNCNAU001151385 відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Згідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із аналізу вищезазначеної норми закону, дана стаття регулює деліктні правовідносини.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними зміну процентної ставки по кредитному договору та стягнення з відповідача моральної шкоди необхідно відмовити.

Згідно ч. 1ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача, а також суду не надано доказів надання позивачеві правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, вимоги щодо стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з наданням позивачу правової допомоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

ОСОБА_1 в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. В. Цибенко