Справа № 500/1245/16-ц
Провадження № 2/500/294/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

14.03.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1625 грн., посилаючись на те що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

У судовому засідання відповідач заявив про часткове визнання позову, не заперечував проти стягнення з нього 1500 гривень.

Вислухавши позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки та особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги, зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як встановлено в судовому засіданні, у сторін 11.03.2011 року народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖД №253598. ОСОБА_1 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Дитина входить до складу сімї позивача. Являючись батьком дитини відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня предявлення позову до досягнення нею повноліття.

При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 219, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів,- задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.03.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11.03.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Розяснити позивачу про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці від встановленого розміру аліментів та 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, в разі неспроможності виплати аліментів відповідачем.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4