У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 18 вересня 2007 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1 218 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних. Відповідачка порушила умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 27 768 грн 57 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзіпредставник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н.В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог відповідно до вимог ст. ст. 257, 261 ЦК України, оскільки строк дії кредитної картки закінчився 18 вересня 2010 року, а з позовом до суду позивач звернувся у грудні 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік