УхвалА

іменем україни

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., ЗакропивногоО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що 14 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 6 тис. грн зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за ним та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до листопада 2010 року. Вказувало, що позичальник попередньо був ознайомлений та особистим підписом у заяві підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування кредитною карткою» та «Тарифами банку».

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим банк просив стягнути з нього на свою користь заборгованість, яка станом на 30 червня 2015 року становить 23 979 грн 08 коп., з яких: 5 317 грн 04 коп. заборгованість за кредитом; 13 721 грн 80 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 322 грн 19 коп. заборгованість по пені та комісії, а також штрафи відповідно до умов договору: 500 грн штраф (фіксована частина); 1 118 грн 05 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що банк пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, про застосування якого заявив відповідач, оскільки звернувся із позовом у вересні 2015 року про стягнення кредиту, наданого відповідачу 14 листопада 2007 року на платіжну картку, строк дії якого сплив у листопаді 2010 році, він не пролонговувся і до пред'явлення позову переривання перебігу позовної давності не було. При цьому суди також вірно виходили з того, що останній щомісячний платіж відповідач здійснив у квітні 2009 року, а позов пред'явлено у вересні 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний