У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.16 р.

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі:головуючого судді Бойко С.Л.,

при секретарі судового засідання Тимофієвій О.В.,

без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області, -

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою встановлення факту перебування на утриманні, в якій зазначила, що 30.07.2005 р. між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З грудня 2014 року вона є непрацездатною у звязку з вагітністю та пологами і з березня 2014 р. по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Її чоловік, ОСОБА_2 до останнього часу працював різальником еластомерів, гумових та азбестових виробів у ПАТ «Регенерат». За місцем роботи він отримував заробітну плату в сумі 2500грн. на місяць, яку він повністю віддавав їй і вона витрачала її на оплату квартири і комунальних послуг, придбання одягу та продуктів харчування тощо. Зазначена допомога була для неї постійним і основним джерелом до існування.

03 квітня 2016 р. її чоловік ОСОБА_2 загинув на виробництві. Весь час вона перебувала на утриманні свого чоловіка. Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка необхідно їй для отримання допомоги у звязку з втратою годувальника.

Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт перебування на утриманні чоловіка - ОСОБА_2.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" дано наступне розяснення судам: Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до

громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва., у пункті 8: ОСОБА_5 необхідно мати на увазі, що встановлення факту

перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Тобто, основоположною підставою для звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту перебування на утриманні є смерть особи, на утриманні якого перебував заявник.

Зі змісту заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,вбачається спір про право ОСОБА_1 на отримання страхової допомоги у звязку з втратою годувальника, а тому дана заява повинна розглядатись у порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право.

Головною відмінністю окремого провадження від інших процесуально правових інститутів захисту порушеного права є відсутність спору про право, адже суд лише засвідчує наявність факту, а не вирішує спірні відносини, оскільки особа, яка має будь-яке право, не може його здійснити через те, що факти, які це право підтверджують, не є очевидними і потребують перевірки та підтвердження відповідними доказами.

Матеріали, що надійшли до суду разом з заявою, свідчать про наявність спору про право, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, є передбачені законом підстави для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 210, 256 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Лисичанську Луганської області залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області протягом пяти днів з дня її отримання.

Головуюча-суддя: ОСОБА_5