АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 662/399/16-ц Головуючий в суді I інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/1882/16 Доповідач: Склярська І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.

суддів: Вейтас І.В.,

ОСОБА_2,

секретар Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «ОСОБА_4» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що працівники банку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили розкрадання його коштів при виконанні трудових обовязків, що підтверджується вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким останні засуджені за ст. 191 ч.5 КК України. Зазначеними діями та враховуючи, що кошти він передавав банку, йому була завдана як матеріальна так і моральна шкода. Враховуючи, що матеріальна шкода була відшкодована, а його моральні страждання, яких він зазнавав протягом 9 років з приводу неповернення вкладу потребують компенсації, з урахуванням норм ст.23, 386 ЦК України, просив на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 55 300грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Новотроїцького районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вважає, що суд безпідставно дійшов до висновку про недоведеність наявності моральної шкоди.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причинного звязку з тим, що викрадені у банку вклади подружжя потягли за собою захворювання, смерть одного з подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що судовими рішеннями встановлено, що 16.02.2005 року та 12.05.2005 року працівник банку ПАТ «Райффайзен Банк «ОСОБА_4» ОСОБА_4 в процесі виконання трудових обовязків за підробленими депозитними договорами отримала від ОСОБА_3 грошові кошти, загальна сума яких складає 23 000грн., які використала на власний розсуд, передавши їх іншому працівнику банку ОСОБА_6 та вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року частково зміненим судом апеляційної інстанції, вказані вище особи визнані винними у скоєнні злочину; заподіяна позивачу матеріальна шкода була відшкодована банком на підставі судових рішень про її стягнення.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що для застосування такої відповідальності як моральна шкода потрібна наявність усіх елементів цивільного правопорушення протиправність поведінки, наявність моральної шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача та моральною шкодою, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. А отже, дійшов до висновку, що позивачем не були доведені всі ці елементи у сукупності.

Крім того, виходячи з аналізу ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 1058 ЦК України, будь-які неправомірні дії щодо грошових коштів, які знаходяться в банка на депозитних рахунках фізичних осіб є неправомірними діями щодо коштів банку та тягнуть відповідальність з неправомірними діями щодо майна юридичної особи.

Разом з тим, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 посилався також на те, що йому завдано моральну шкоду у звязку з неповерненням банком, внаслідок крадіжки працівниками банку грошових коштів, його депозитного вкладу.

Отже, ні нормами чинного законодавства, ні депозитними договорами (що не спростовано позивачем) не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у звязку з неповерненням банківського вкладу.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1790цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у звязку з неповерненням банком грошових коштів переданих на депозит, та якими заволоділи працівники банку, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, які полягали у душевних стражданнях позивача через те, що він тривалий час був позбавлений права власності на своє майно через неповернення банком грошових коштів, колегія суддів до уваги не приймає з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_2