Номер провадження: 22-ц/785/2095/16
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина.

За заявою позивача після смерті ОСОБА_5, Першою одеською державною нотаріальною конторою було заведено та зареєстровано спадкову справу №110/2013. Спадкоємцем першої черги за законом є чоловік померлої - ОСОБА_4, а спадкоємцем за заповітом є позивач.

Позивач зазначив, що його тітка перебувала в шлюбі з відповідачем з 2005 року. Відразу ж після шлюбу за переконанням відповідача, ОСОБА_5 продала свою особисту квартиру, яка належала їй одній на праві власності за адресою: АДРЕСА_3 та за кошти отриманні від продажу своєї квартири, 19.03.2005 р. придбала іншу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку оформила на двох: на себе та на відповідача.

Весною 2011 року ОСОБА_5 у віці 75 років почала сильно хворіти, а згодом перенесла ішемічний інсульт. Позивач стверджує, що в серпні 2011 року з телефонної розмови він дізнався від своєї тітки, що вона потребує як фізичної так і матеріальної допомоги, а також догляду, так як знаходиться в важкому, хворому та безпорадному стані, а її чоловік - ОСОБА_4 за нею не доглядає, не допомагає їй, більш того погрожує та застосовує насильство. В зв'язку з чим вона попросила позивача приїхати до неї і вплинути на ситуацію та допомогти їй лікуватися.

У вересні 2011 року позивач приїхав до м. Одеси та вирішив забрати ОСОБА_5 до себе для того щоб доглядати. ОСОБА_5 було поселено до її рідної сестри - ОСОБА_6, де вона проживала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Позивач стверджує, що за весь час знаходження ОСОБА_5 в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області, а саме з 20.09.2011 р. до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р., вона тяжко хворіла, відповідач, ні разу не приїхав до неї, не цікавився про стан її здоров'я, допомоги у побуті не надавав та догляд за нею не здійснював, не допомагав морально і матеріально. Тобто, відповідач ухилявся від виконання своїх подружніх обов'язків, не надавав ОСОБА_5 необхідну їй допомогу на утримання за весь час знаходження її у безпорадному стані. Відповідач фактично залишив свою дружину - ОСОБА_5 більш ніж на рік у безпорадному стані і після її смерті навіть не приїхав на її поховання.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що в силу ст. 1224 ЦК України відповідач втратив права на спадкування і просить суд усунути його від права на спадкування спадщини, відкритої внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_7 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_5, про що Виконкомом Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області ІНФОРМАЦІЯ_1 р. складено відповідний актовий запис №27, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй частину АДРЕСА_2, яка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.Н. 19.03.2005 р., р. №3029, в рівних частках належить їй та ОСОБА_4.

Першою одеською державною нотаріальною конторою заведено та зареєстровано в спадковому реєстрі за №54299774 спадкова справа, про що свідчить витяг №33584209 від 26.03.2013 р. про реєстрацію в спадковому реєстрі.

За життя, а саме 10.11.2011 р. ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Новокрещеновою Л.П., за реєстр. в реєстрі за №1052, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_10.

Крім того, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_5, є її чоловік - ОСОБА_4, шлюб з яким було зареєстровано 20.03.1993 р.

Статтею 1216 визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Частиною 5статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вирішуючи спірні правовідносини суд повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпораднім станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавця, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

Правове значення при вирішенні даного спору має доведеність сукупності наступних обставин: ухилення спадкоємця - ОСОБА_4 (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги при можливості її надання спадкодавцю - ОСОБА_5, яка перебувала у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу; потреба спадкодавця - ОСОБА_5 в допомозі саме цього спадкоємця в остійний рік свого життя на час проживання у родичів в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач за життя ОСОБА_5 не допомагав ні морально, ні матеріально, навіть під час її знаходження в м. Одесі відповідач не надавав їй допомоги, не турбувався про неї, та протягом часу її перебування в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області не цікавився її життям та станом здоров'я.

Свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили про тяжкий хворий стан ОСОБА_5 під час її проживання у м. Одесі разом з відповідачем, необхідність догляду за нею та байдужий стан відповідача до цього. Вказані свідки зазначали, що ОСОБА_5 постійно скаржилася на погане відношення до себе з боку свого чоловіка - відповідача по справі.

Інші свідки: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надаючи пояснення навпаки зазначили, що відповідач по справі - ОСОБА_4 піклувався про свою дружину - ОСОБА_5 та доглядав за нею, поганого відношення чи навіть побиття ОСОБА_5 з боку відповідача свідкам не відомо. Щодо переїзду ОСОБА_5 до родичів в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області, зазначені свідки повідомили, що їм відомо лише про бажання ОСОБА_5 з'їздити до родичів у гості, а про її бажання та причини її там залишення їм невідомо.

Оскільки свідчення надані свідками під час судового засідання є взаємовиключні, суд обґрунтовано вважав, що не може брати їх для прийняття однозначного висновку про визнання поганого ставлення з боку відповідача до своєї дружини - ОСОБА_5, а також ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по наданню допомоги ОСОБА_5 до моменту її від'їзду у вересні 2011 року до родичів в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області.

Після переїзду ОСОБА_5 у 2011 році до родичів в с. Хмарівка, Бершадського району, Вінницької області, її доглядом, забезпеченням ліками, продуктами харчування та побутовим обслуговуванням займались родичі.

Позивач під час судового засідання не заперечував про дані обставини та крім того зазначив, що в більшій частині усю необхідну допомогу в останній рік життя ОСОБА_5 надавав він, оскільки мав можливість забезпечувати її потреби щодо одягу, харчування, лікування, у зв'язку з чим вона була достатньо усім забезпечена.

Суд правильно врахував ту обставину, що відповідач є особою похилого віку, пенсіонер за віком, отримав пенсію, згідно Довідки УПФУ в Одеській області від 04.11.2015 р. №4522, з січня 2010 року по грудень 2011 року у розмірі від 938,89 грн. до 1055,39 грн.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані за справою докази у сукупності, суд правильно дійшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом, не найшов свого підтвердження в процесі розгляду справи, не обґрунтований на законі, а відтак - задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування судом обставин щодо невідвідування відповідачем дружини більше року, відсутності на похованні, ухилення від надання допомоги дружині, яка потребувала такої допомоги, оскільки перебувала у безпорадному стані як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко