У х в а л а

іменем україни

28 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Маляренка А.В., Леванчука А.О.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання договорів купівлі - продажу недійсними, скасування рішення про реєстрацію права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу особи Міссіяж О.А., приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Ємець І. О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_12 в інтересах якого діяла ОСОБА_7 на підставі довіреності та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Місіяж О.А. 05 вересня 2013 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу вищевказаної квартири , укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. 08 листопада 2014 року; скасування рішення Державного реєстратора правна нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності на спірну квартиру.

На обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_12 є його батьком. У батька у приватній власності була однокімнатна квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_12 надав довіреність на продаж вищевказаної квартири ОСОБА_7, яка була посвідчена Міссіяж О.А., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05 вересня 2013 року за реєстровим номером № 2226. Як свідчить свідоцтво про смерть від 08 січня 2015 року, його батько ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

09 липня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж О.А. між ОСОБА_12 в інтересах якого діяла ОСОБА_7 на підставі довіреності від 05 вересня 2013 року та з другої сторони ОСОБА_8

08 листопада 2014 року був укладений ще один договір купівлі-продажу спірної квартири посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу з однієї сторони ОСОБА_8 та з другої сторони ОСОБА_9.

З урахуванням наведеного представник за довіреністю не мав права вчиняти будь-які дії, оскільки дана довіреність припинила свою дію. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, яка встановлює якщо недійсність правочину прямо невстановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

А змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судами встановлено, що позивач є сином ОСОБА_12, якому належала квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, внаслідок чого та відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина.

09 липня 2014 року ОСОБА_7, яка по довіреності діяла від імені ОСОБА_12, в нотаріальній формі уклала договір, за яким продала належну ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_1 − відповідачу ОСОБА_8, який за собою зареєстрував право власності на цю квартиру.

08 листопада 2014 року ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченого договору продав вказану квартиру відповідачу ОСОБА_15

В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач прийняв спадщину відповідно до приписів ст. ст. 1268, 1269 ЦК України та реалізував своє право.

За таких обставин, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, а саме: він не надав відомостей про проживання на день відкриття спадщини (день смерті) зі спадкодавцем ОСОБА_6 або про звернення до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини, або ухвалення рішення про надання додаткового строку про надання такої заяви.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213−215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак