Справа № 310/345/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі - Димовій Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання батьківства.

При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

03 жовтня 2010 року відповідач народила доньку ОСОБА_5.

21.10.2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 934.

Позивач вказав, що в свідоцтві про народження доньки ОСОБА_5 в розділі «батько» записано: ОСОБА_6, тобто прізвище відповідачки та ім»я та по батькові його.

Реєстрацією дитини займалася відповідач, через те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначені зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Позивач вказав, що в 2010 році вони з відповідачем припинили проживати разом та перед народженням дитини ОСОБА_3 поїхала проживати до своєї матері у м. Бердянську, де і народила доньку, яка і дотепер проживає з відповідачем. Протягом вказаного строку та до теперішнього часу позивач та його батьки спілкуються з дитиною, регулярно відвідують її у дитячому садку, допомагають одягати її та виховувати.

Позивач вказав, що він як батько, з дозволу відповідача бере на деякий час дитину до себе. Позивач зазначив, що дитина називає його татом, а його батьків бабусею та дідусем.

З народження дитини позивач вважає себе її батьком. Він має фотографії, на яких вони зображені разом.

Позивач вказав, що при зверненні ним до Бердянського відділу РАЦС з метою внесення змін до актового запису щодо батька дитини, йому було роз»яснено, що коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечення проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно актового запису про народження дитини № 934 від 20 жовтня 2010 року ОСОБА_7 батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 вказані : матір ОСОБА_8 та батько ОСОБА_6, відомості про батька дитини вказані за заявою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 уклала шлюб зі ОСОБА_9 15 січня 2016 року і їй було присвоєно прізвище ОСОБА_9.

Відповідно до ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред»явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Згідно ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Однак, найбільш переконливим доказом є результати спеціальної експертизи генетичної дактилоскопії.

Судом була призначена відповідна судово-генетична експертиза, ухвалою суду від 10.05.2016 року.

Відповідно до листів КЗ « Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи « ДОР» проведення експертизи експертною установою призначалося двічі 27 червня 2016 року та 25 липня 2016 року, яка не була проведена у зв»язку з неявкою ОСОБА_3 разом з дитиною на експертизу, в матеріалах справи містяться письмові докази належного повідомлення ОСОБА_3 про дату та місце проведення експертизи, чого не заперечувала і сама відповідач ОСОБА_3 в ході судового розгляду.

Як пояснила відповідач ОСОБА_3 в ході судового розгляду в перший раз вона не з»явилася для проведення експертизи до експертної установи разом з дитиною у зв»язку із хворобою дитини, хоча експертній установі відповідні документи надані не були, другого разу вона приїхала до м. Дніпропетровська разом з дитиною, що підтвердили в ході судового розгляду сторони і позивач і відповідач, хоча до експертної установи не доїхала, згідно пояснень відповідача ОСОБА_3 це відбулося за причиною сварки з позивачем і плохого самопочуття дитини, згідно пояснень позивача, ОСОБА_3 по невідомим йому причинам відмовилася проїхати з ним та дитиною після їх зустрічі на вокзалі в м. Дніпропетровську до експертної установи і повернулася в той же день разом з дитиною до м. Бердянську.

В подальшому, ні наступного дня, ні взагалі ОСОБА_3 не повідомила експертну установу про причину неявки для проведення експертизи і не прохала експертну установу про перенесення дати проведення експертизи, у зв»язку з чим ухвала суду про призначення судово-генетичної експертизи була повернена до суду без виконання.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника , дані в ході судового розгляду про причини неявки до експертної установи 25.07.2016 року містять суперечливий характер і не підтверджуються жодними доказами, у зв»язку з чим суд вважає неявки відповідача разом з дитиною 27.06.2016 року та 25.07.2016 року до експертної установи для проведення судово-генетичної експертизи, як ухилення відповідача від проведення експертизи.

У разі, коли ухилення однієї із сторін від участі в експертизі унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК України може визнати факт, для з»ясування якого було призначено, або відмовити в його визнанні ( залежно від того, хто із сторін ухиляється, а також, яке значення має для них ця експертиза).

Враховуючи той факт, що відповідач ухилялася від проведення судово-генетичної експертизи, значення для неї проведення цієї експертизи, і що проведенням експертизи був би встановлений факт , чи є позивач біологічним батьком дитини чи ні, суд визнає цей факт.

Крім того, суд, задовольняючи позовні вимоги , взяв до уваги інші докази, надані позивачем, які засвідчують походження дитини ОСОБА_5 від ОСОБА_1, а саме показання свідків, допитаних за клопотанням позивача, фотознімки, лист, написаний власноруч відповідачем ОСОБА_3 на адресу позивача, довідкою, виданою виконкомом Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області.

Відповідно до довідки від 08.12.2015 року , виданої виконкомом Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_8 в період з червня 2008 року по серпень 2010 року дійсно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації, тобто за місцем мешкання позивача ОСОБА_1

Свідки, опитані за клопотанням позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали суду, що дійсно позивач та відповідач в період, указаний в довідці мешкали за вказаною адресою, як одна сім»я, вели сумісне господарство, в подальшому у них народилася дитина ОСОБА_5, , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт народження дитини відповідачем саме від позивача також підтверджується в листі, який вона надіслала на адресу ОСОБА_1, факт написання листа саме нею не заперечувала і сама ОСОБА_3 в ході судового розгляду.

Позивачем також були надані судові для обозрювання численні знімки, на яких можна побачити дитину ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 та його батьками, факт того, що ОСОБА_3 надавала дитину для відвідування ОСОБА_1 та його батьків вона не заперечувала в ході судового розгляду, але не змогла пояснити судові навіщо стороннім людям в інший населений пункт віддавала дитину.

Свідок ОСОБА_11 в ході судового розгляду показала, що неодноразово чула, як ОСОБА_5 називала позивача батьком , а його батьків бабусею та дідусем.

Суд не приймає до уваги показання свідків, допитаних за клопотанням відповідача ОСОБА_3, які свідчили суду про те, що сторони ніколи не мешкали разом і їм відомо зі слів відповідача ОСОБА_3, що ОСОБА_1 не є батьком дитини, а хто є батьком їм невідомо, їх показання суперечать іншим доказам, які містяться в матеріалах цивільної справи.

Довідка, надана судові відповідачем ОСОБА_3, що вона в період з 28.08.2006 року по 30.06.2009 року навчалася у Державному професійно-технічному навчальному закладі « Бердянське вище професійне училище ресторанного сервісу» навчалася не спростовує той факт, що ОСОБА_3 вона не могла в цей період мешкати з ОСОБА_1 за адресою: с. Преслав Приморського району, вона мала можливість навчатися в м. Бердянську і приїзджати до с. Преслав у вихідні дні , також і в інші дні.

На підставі ст.ст. 125, 128, 135 ч.1 СК України і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання батьківства, - задовольнити. Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов»язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження № 934 від 21.10.2010 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_7, яка народилася 03 жовтня 2010

року в місті Бердянську Запорізької області наступні зміни: змінити відомості про батька «ОСОБА_6, громадянин України» на «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, що мешкає: Україна, Запорізька область, Приморський район, село Преслав, вул.. Комінтерна, 107». Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: