Справа № 450/640/16-ц Провадження № 2/450/842/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Зварич С.В., Микитів Н.С.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, який згодом уточнила, до відповідача Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третіх осіб, яких у процесі розгляду було залучено до участі у справі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,3244 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована на території Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, який був чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, останній з яких є непрацездатним інвалідом другої групи, а тому має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. В склад спадщини після смерті померлого, крім іншого, увійшла земельна ділянка площею 1,3244 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована на території Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту, оригінал якого було втрачено. За життя спадкодавець склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів дружині ОСОБА_2, яка на момент відкриття спадщини постійно проживала з померлим, а тому прийняла спадщину. Спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадковому майні на належну йому частку не претендує, проте, оригінал правовстановлюючого документу, який стверджує набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, було втрачено, що унеможливлює для позивача оформлення спадкових прав через нотаріальну контору. На підставі наведеного позов просить задовольнити.

У судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила такі задовольнити, в подальшому подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив, в подальшому подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте у матеріалах справи міститься його письмова заява в якій зазначає, що не претендує на визнання за ним права власності щодо обов'язкової частки у спадковому майні та не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Третя особа ОСОБА_6 судове засідання з'явився позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив, в подальшому подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності третьої особи.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 26.06.2009 року.

Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої згідно ст. 1218 ЦК України, крім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,3244 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована на території Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 10.08.2004 року, оригінал якого було втрачено.

Встановлено, що померлий ОСОБА_7, у відповідності до ст.ст. 1233-1234 ЦК України, на випадок своєї смерті 11.06.2004 року склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належало йому на день смерті і на що за законом мав право заповів своїй дружині, яка є позивачем у справі, ОСОБА_2. Заповіт не змінений, не скасований та посвідчений секретарем виконкому Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шалай М.М., зареєстрований в реєстрі за №24. Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 23.12.1964 року вбачається, що дружиною ОСОБА_7 була ОСОБА_2.

Частиною 1 ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно ч.3 ст.75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 24.12.1964 року стверджується, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7, а із пенсійного посвідчення НОМЕР_6 серія НОМЕР_7 від 25.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи загального захворювання, з чого слідує, що останній у відповідності з ч.1 ст.1241 ЦК України та ч.3 ст.75 СК України має право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_7.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_4 не претендує на визнання за ним права власності щодо належної йому частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_7 та визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі, що стверджується письмовою заявою ОСОБА_4 від 23.03.2016 року, яку долучено до матеріалів справи.

На момент смерті спадкодавця позивач спільно з ним проживала та вела спільне господарство, що підтверджується довідкою №150 від 29.02.2016 року Кротошинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка претендує на визнання зе нею права власності в порядку спадкування після смерті спадкодавця та на момент смерті останнього, який був її чоловіком, постійно проживала та була зареєстрована разом із ним, у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України не звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, то вона фактично прийняла таку та набула в цілому право власності на земельну ділянку площею 1,3244 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована на території Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 10.08.2004 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування спірної земельної ділянки через нотаріальну контору.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Беручи до уваги те, що документ, який засвідчує право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку існував, що зокрема підтверджено збереженою копією такого, проте був втрачений, та не може бути відновлений у встановленому законодавством порядку, те, що задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1225, 1233-1234, 1241, 1268-1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,3244 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована на території Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський