справа № 125/334/14
УХВАЛА

19.09.2016 рік Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В.

при секретарі Бородкіній Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бар

заяву про виправлення описок в рішенні суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Під час винесення рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину не вірно було вказано ім'я позивача, а саме «ОСОБА_1».

Судом винесено на розгляд питання про виправлення описки, допущеної у вищезазначеному рішенні суду

Враховуючи те, що описка допущена помилково, суд вважає, що вона підлягає виправленню.

На підставі викладеного і керуючись ст.219 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Виправити описку допущену в рішенні Барського районного суду від 18.12.2014 року.

Текст рішення викласти в такій редакції :

справа № 125/334/14

2/125/293/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В

при секретарі Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, яка постійно проживала в с.Барок Барського району Вінницької області. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно яке складається з земельної частки /паю і в КСП ,,За мир,, села Супівка Барського району Вінницької області розміром 3.70 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ НОМЕР_1, виданого Барською РДА 10 вересня 1996 року, вартістю на час подачі позовної заяви 65800 гривень , а на час відкриття спадщини 41948 гривень.

Він та відповідач являються спадкоємцями першої черги за законом.

Він прийняв спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном, ст.. 549 ЦК У країни в редакції 1963 року. Однак коли він звернувся в Барську державну нотаріальну контору для отримання своєї частки спадкового майна влітку 2013 року, то виявилось, що відповідачка вже отримала 9 листопада 2010 року свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому вона не повідомила про це його, а також в своїй заяві в нотаріальну контору не повідомила, що крім неї є інші спадкоємці - тобто він. Вважає, що має з відповідачкою рівні права на спадкове майно так як відповідно з - вимог Цивільного кодексу України / в редакції 1963 року / прийняв спадщину - вступив в управління та володіння спадковим майном - до збігу шести місяців ним з спадкового майна матері забрано 2 стільці. 2 подушки, 2 ікони. Відмову від спадщини він не надавав. Враховуючи викладене просив постановити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину видане 9.11.2010 року, нотаріусом Барської державної нотаріальної контори на ім,я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 частково недійсним та визнати за ним право на 1/2 частку спадкового майна - земельної частки /паю/ в КСП « За мир « с. Супівка Барського району Вінницької області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Іванова В.О збільшили позовні вимоги. Так позивач просив встановити факт, що має юридичне значення, тобто те, що до шести місяців з дня смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управляння спадкового майна, а саме взяв на зберігання 2 стільці, 2 подушки та 2 ікони.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Шевчук Н.Й пред,явлений позов не визнали. Так відповідач пояснила, що разом з її мамою в с.Барок Барського району мешкав її син з дружиною. Останні доглядали ОСОБА_3 і приймали участь в її похованні, яке відбулось в 2000 році. Брат ОСОБА_1 був на похоронах, а згодом розібрав будинок, в якому мешкала мати. Так як брат не займався утриманням мати, то вона вважає, що він не має право на отримання спадкового майна і тому під час оформлення спадщини вона не зазначала, що він має право на його отримання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що спільно з ОСОБА_3 проживав її племінник ОСОБА_7 На прикінці свого життя ОСОБА_3 хворіла. Коли в 2000 році остання померла, то бачила як на похоронах був її син ОСОБА_1, але після похорон вона його більше не бачила.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що спільно проживали з ОСОБА_3 і допомагали останній. ОСОБА_1 був на похоронах, але потім приїзджав дуже рідко. Після смерті ОСОБА_3 він по господарству нічого не робив, але будинок потім розібрав.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що їй добре відома сім,я ОСОБА_3. Після смерті в 2000 році ОСОБА_3, залишилось троє дітей. Вона була свідком того, як після смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_1 з будинку померлої, який розташований в с.Барок Барського району брав табуретки.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 суду пояснили, що ними, як посадовими особами Супівської сільської ради Барського району, готувались та видавались ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довідки, які давали право на отримання спадщини після померлої ОСОБА_3 В вказаних довідках зазначалось, що сторони по справі прийняли спадщину шляхом вступу в управляння спадковим майном. Також вони зазначили, що ОСОБА_2 вказана довідка була видана в 2010 році, а ОСОБА_12 в 2013 році.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення. Так судом встановлено, що ОСОБА_3, яка проживала в с.Барок Барського району, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і вказане підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно яке складається з земельної частки /паю і в КСП ,, За мир,, села Супівка Барського району Вінницької області розміром 3.70 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ НОМЕР_1, виданого Барською РДА 10 вересня 1996 року (а.с.8). У відповідності до вимог ст. 527 ЦК України ( в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.529 вказаного кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Нормою ст. 549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначив позивач, а відповідно підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, ОСОБА_1 прийняв спадщину, після смерті матері, шляхом вступу в управління спадковим майном, зокрема взяв на зберігання стільці. Вказане було підтверджено і довідкою Супівської сільської ради Барського району №267 від 5.08.2013 року (а.с.6). Вказане дає суду підстави задовольнити вимоги позивача в частинні встановлення юридичного факту. З огляду на вище зазначену норму Закону, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, а тому, як спадкоємець першої черги має право на її отримання. Судом було встановлено, що 9 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.66). При цьому вона в своїй заяві в нотаріальну контору (а.с.51) не повідомила, що крім неї є інші спадкоємці. З огляду на те, що суд встановив, що позивач має право на отримання спадкового майна, то вказане свідоцтво слід визнати частково недійсним і вимоги ОСОБА_1 в частинні визнання за ним право власності на ? частку спадкового майна слід задовольнити.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесенні позивач судові витрати в розмірі 694 грн 40 коп., оскільки вказані витрати підтвердженні квитанціями (а.с.1, 14, 44).

На підставі викладеного і керуючись ст.88, 209, 212, 213, 218, 256 ЦПК України, ст. 548, 549, 560 ЦК України ( в редакції 1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, тобто те, що до шести місяців з дня смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управляння спадкового майна.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 9 листопада 2010 року Барською державною нотаріальною конторою на ім,я ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спадкового майна, що складається з земельної частки (паю) розміром 3,70 умовних кадастрових гектарів, що належать спадкодавцеві на підставі сертифікату НОМЕР_1 виданого Барською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати в розмірі 694 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

СУДДЯ: