Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/3273/15-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 27 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового

засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.07.2016, яким позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - Банк) задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Банку 2737,61 доларів США боргу за кредитним договором від 22.05.2007 станом на 24 червня 2015 року, 2152,14 грн. пені станом на 24 червня 2015 року та 610,81 грн. судових витрат. Зокрема апелянт зазначає, що Банк ввів його в оману, змусивши підписати валютний кредит, за кредитним договором він отримав лише половину суму кредиту, причому у гривнях та повністю розрахувався за кредитним договором.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 22.05.2007 між Банком, як кредитодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким Банк зобов'язувався надати апелянту кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 10000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 50500 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, терміном до 22.05.2017 під 13% річних, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та платити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті. Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті договору, для чого надає до Банку письмову заяву (за формою згідно вимог Банку) в якій зазначає бажану суму траншу (в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання. Позичальник укладаючи цей договір, усвідомлює можливість виникнення курсових різниць (коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим призначенням згідно умов даного договору (п.1.1 кредитного договору). Зобов'язання в частині надання кредитних коштів Банком виконані.

Із липня 2014 року повернення ОСОБА_2 кредитних коштів припинено, що стало наслідком виникнення заборгованості, яка станом на 24.06.2015 року становила 2737,61 доларів США боргу за кредитним договором (2409,54 Доларів США боргу за кредитом та 328,08 доларів США заборгованості по процентам) та 2152,14 грн. пені (879,54 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 1272,60 грн. - пеня за прострочення сплати процентів).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України слідує, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи та вище наведені норми матеріального закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог Банку.

Доводи апелянта про отримання ним кредитних коштів у гривнях лише в сумі 25250 грн. спростовуються наявними у справі письмовими доказами (а.с.87,89, 90, 91,123), а покази свідків щодо безгрошовості договору не можуть прийматися як допустимі докази в силу положень ст. 1051 ЦК України.

Умови укладеного договору є зрозумілими та прозорими, позичальника попереджено про можливість виникнення курсових різниць (коливань) валюти (абзац 7 п.п.1.1 договору), а відтак доводи апелянта, про те, що його було введено в оману при укладенні договору є безпідставними.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді