У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, за касаційною скаргою відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 2 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона з відділом культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - Снятинська РДА) перебувала у трудових відносинах з 25 вересня 2000 року, працювала на посаді директора централізованої бібліотечної системи відділу культури Снятинської РДА. Наказом від 1 квітня 2015 року її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Підставою звільнення є матеріали проведення службового розслідування, викладені в акті від 30 березня 2015 року, якими встановлено, що нею неправомірно введено посаду заступника директора централізованої бібліотечної системи відділу культури Снятинської РДА та не виконано накази відділу культури Снятинської РДА від 29 серпня 2014 року № 17 та від 30 грудня 2014 року № 28, якими її зобов'язано привести штатний розпис Снятинської централізованої бібліотечної системи (далі -ЦБС) у відповідність до чинного законодавства шляхом внесення змін у частині скорочення посади заступника директора та провідного соціолога, введення якої заподіяло значну матеріальну шкоду державі в розмірі 23 554 грн 88 коп. заробітної плати за період з вересня 2014 року по березень 2015 року включно.

ОСОБА_3 вважає, що звільнення є незаконним, оскільки посаду заступника директора було введено не нею, а наказом обласного управління культури виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 28 січня 1980 року на підставі штатного розпису, затвердженого Міністерством культури УРСР 10 січня 1980 року № 8-30/12. Надалі на сесії Снятинської районної ради 25 жовтня 2007 року було підтверджено та погоджено штат ЦБС району відповідно до наказу обласного управління культури від 28 січня 1980 року, тому рада, а не відділ культури Снятинської РДА вправі формувати штатний розпис та вносити до нього зміни. Оскільки такої вимоги від засновника Снятинської ЦБС не поступало, вона не вправі була вносити зміни до штатного розпису. Крім того, вважає, що відповідачем порушено порядок та строки накладення на неї дисциплінарного стягнення, яке застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідач не відібрав від неї письмових пояснень та не надіслав наказ про накладення дисциплінарного стягнення поштою.

Також вважає, що внаслідок незаконного звільнення їй спричинено моральну шкоду. Просила позов задовольнити та поновити її на посаді директора ЦБС відділу культури Снятинської РДА, стягнути з відділу культури на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 2 червня 2015 року позов задоволено частково. Поновлено на посаді директора Снятинської ЦБС ОСОБА_3 Стягнуто з відділу культури Снятинської РДА 7 423 грн 20 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_3, у решті вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора Снятинської централізованої бібліотечної системи. Стягнуто з відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь ОСОБА_3 7 423 грн 20 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відділ культури Снятинської РДА Івано-Франківської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушені вимоги ст. 148 КЗпП України при звільненні позивача з роботи з ініціативи адміністрації, які обмежені граничним строком, тобто після спливу місячного та шестимісячного строку для застосування дисциплінарного стягнення.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову з інших правових підстав, виходив із того, що адміністрацією відповідача не було пропущено строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі ст. 148 КЗпП України. Дії позивача як директора при вирішенні питання про скорочення посади заступника директора не можна вважати одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків з вини працівника. Крім того, судом вирішено питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що відповідно до наказу відділу культури Снятинської РДА Івано-Франківської області від 1 квітня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади директора ЦБС за грубе порушення трудових обов'язків на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Підставою для звільнення є акт проведення службового розслідування від 30 березня 2015 року на виконання розпорядження голови райдержадміністрації, яким встановлено неправомірне введення посади заступника директора та невиконання наказів відділу культури Снятинської РДА привести штатний розпис у відповідність до чинного законодавства.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Згідно із ч. 1 п. 1 цієї статті трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків, зокрема керівником підприємства, установи організації всіх форм власності, його заступниками, тощо.

За п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», на підставі ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірваний лише з керівником підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємств, установи, організації, його заступниками, іншими службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєні персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є це порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано (або могло бути завдано) шкоду.

Отже, звільнення за ч. 1 п. 1 ст. 41 КЗпП України неможливе, якщо порушення має триваючий, а не разовий характер.

Наказом по відділу культури Снятинської РДА Івано-Франківської області від 29 серпня 2014 року № 17 зобов'язано директора Снятинської ЦБС ОСОБА_3 привести штатний розпис у відповідність до чинного законодавства, зобов'язано внести зміни у частині скорочення посади заступника директора та 0,5 одиниці провідного соціолога. Даний наказ доведено під підпис ОСОБА_3 Вимоги даного наказу позивачем виконано частково, скорочено 0,5 ставки соціолога. Посаду заступника директора ЦБС не скорочено. Повторно видано наказ по відділу культури Снятинської РДА Івано-Франківської області від 30 грудня 2014 року № 24 про зобов'язання скорочення директором Снятинської ЦБС ОСОБА_3 штатної одиниці заступника директора ЦБС. Даний наказ доведено під підпис позивачу.

За таких обставин правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що дії позивача як директора при вирішенні питання про скорочення посади заступника директора не можна вважати одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків з вини працівника, а тому відсутні підстави для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком апеляційного суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно із п. 5 цього Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати.

За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є передчасним.

Крім того, у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що в мотивувальній частині рішення слід наводити розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Ураховуючи, що апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому судове рішення апеляційного суду в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року в частині вирішення вимог ОСОБА_3 до відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року в частині вирішення вимог ОСОБА_3 до відділу культури Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик