Провадження № 2/761/7144/2016
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.

за участю представника позивачів: ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТОВ «Агрорибторг»: Бірюкової О.М.,

представника відповідача

Департаменту комунальної власності м.Києва: Бондарчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання представника відповідача - Департаменту комунальної власності м.Києва про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Департаменту комунальної власності м.Києва та клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрорибторг» - Бірюкової Олени Миколаївни про виділення в окреме провадження частини позовних вимог, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрорибторг» (ТОВ БКТ «Фортуна»), Департаменту комунальної власності м.Києва, Шевченківської районної в м.Києві Державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шепелюк Олена Григорівна про визнання незаконним та скасування рішень, наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності.

В позовних вимогах позивач просить: визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 27.12.2001 року №208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва» в частині п.205 Таблиці 7 «Житлове господарство» додатка 11 «Перелік майна, що передається в комунальну власність територіальної громади Шевченківського району м.Києва»; визнати незаконним та скасувати рішення Шевченківської районної у м.Києві ради від 07 червня 2007 року №234 «Про приватизацію об`єктів комунальної власності Шевченківського району м.Києва» в частині пункту 87 додатку «Перелік об`єктів комунальної власності Шевченківського району м.Києва, що підлягають приватизації шляхом викупу»; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 вересня 2007 року №1169-В; визнати недійним свідоцтво про право власності видане територіальній громаді Шевченківського району м.Києва Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 вересня 2007 року, серія САВ №553612, зареєстроване в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 29 жовтня 2007 року, запис в реєстровій книзі №162п-150 за реєстровим №8679-п; визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 15 січня 2008 року, укладений між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м.Києві ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «БКТ Фортуна», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №71.

В судовому засіданні представник Департаменту комунальної власності м.Києва заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Департаменту комунальної власності м.Києва з тих підстав, що позовні вимоги до них мають розглядатись в порядку, передбаченому КАС України, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Крім того, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрорибторг» в судовому засіданні заявила клопотання про виділення в окреме провадження частини позовних вимог - до Департаменту комунальної власності м.Києва, Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації та Київської міської ради, оскільки вимоги до вказаних відповідачів мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства, а тому вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу можуть розглядатись в цивільному порядку, але вони є похідними від рішень адміністративного суду. А об`єднання всіх зазначених в позовній заяві вимог ускладнить розгляд справи.

Представник позивача заперечувала проти задоволення заявлених клопотань, так як всі вимоги є вимогами про право та мають розглядатись у цивільному порядку, тому відсутні підстави для виділення частини вимог в окреме провадження.

Представник Департаменту комунальної власності м.Києва підтримала клопотання про виділення частини вимог в окреме провадження.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрорибторг» в судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження в частині вимог.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених клопотань за наступних підстав.

Частина 1 статті 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 3 КАС України визначає, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частина 2 статті 17 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У відповідності до ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

3) виключено;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті;

6) адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, спір виник у зв`язку з незаконною на думку позивача передачею у приватну власність приміщень, які є допоміжними приміщеннями будинку, а не з виконанням Департаментом комунальної власності м.Києва, Шевченківською районною у м.Києві державною адміністрацією та Київською міською радою їх управлінських функцій, спір в цій частині не є публічно-правовим. А тому суд не вбачає підстав для закриття провадження в частині позовних вимог.

Частина 2 статті 126 ЦПК України визначає, що залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Оскільки заявлені вимоги є пов`язаними між собою, їх спільний розгляд не ускладнює розгляд справи, роз`єднання позовних вимог є правом суду, тому суд не вбачає підстав для виділення в окреме провадження частини вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 126 ЦПК України, ст.ст. 3, 17 КАС України суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача - Департаменту комунальної власності м.Києва про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Департаменту комунальної власності м.Києва та клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрорибторг» - Бірюкової Олени Миколаївни про виділення в окреме провадження частини позовних вимог - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.Г.Притула