№ 468/921/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

31.08.2016 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та поділ майна подружжя.

Із змісту позовної заяви слідує, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано торгівельні ларьки № 42 та № 149, розташовані на території ринку «Центральний» в м. Баштанка по вулиці Ювілейній. На даний час в провадженні Баштанського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна. В звязку з недосягненням згоди з відповідачем щодо розподілу торгівельних ларьків, позивач просить суд визнати вказані ларьки спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ним право власності на ? частини вказаного майно та виділити йому у власність вказані торгівельні ларьки.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК України, а саме статті 119.

- відповідно до вимог п. 4 ч.2 вказаної статті, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

В силу п.2 та 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Всупереч цьому в позові не зазначено його ціну, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Позов містить три самостійні майнового характеру (про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та поділ майна подружжя). Однак, незазначення позивачем ціни позову, в свою чергу вбачає, також недотримання вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, із якої слідує, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, який в даному випадку, в силу вимог ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», визначається виходячи з розміру ціни позову.

Крім того, відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується окремо за кожною вимогою, що наявна в позові. При цьому, позивачем надано до суду квитанцію лише про сплату судового збору за однією вимогою.

Відповідно до п. 3, 5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суттєвою обставиною по такій категорії справ є джерело та час набуття майна, про поділ якого ставиться вимога. При цьому, в тексті позову не вказані час набуття майна, факт реєстрації за одним з подружжя (з документальним підтвердженням цього, або ж документальним підтвердженням неможливості отримання позивачем даної інформації).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із місту ст. 16 ч.2 ЦК України слід, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 368, 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу / Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності/.

Вищенаведені правові норми свідчать, що поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення часток. За таких умов позовна заява потребує додаткового обґрунтування, на підставі чого позивач заявляє вимогу про визнання спірних торгівельних ларьків обєктом права спільної сумісної власності, оскільки відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, враховуючи, та самим позивачем наголошується, що дане майно належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності.

Із викладеного слідує, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя , -

УХ В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: