АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/9535/15-ц Головуючий суддя І інстанції Чайка І. В.
Провадження № 22-ц/790/383/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Коровіна С.Г.

при секретарі - Калюжної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те ,що відповідно до укладеного договору № HAXRRX14130222 від 01.08.2008 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 7534,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а сааме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж).

Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав своєчасно і повністю, наддавши ОСОБА_2 вищевказані кредитні кошти.

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 04.06.2015 року в нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 158380,28 грн., а з урахуваннямсуми в розмірі 140051,26 грн., яка булла стягнута з відповідача за судовим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року, сума заборгованості складає 18329, 02 грн..

Крім того, відповідачу нараховані штрафи за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 916,45 грн. (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості становить 20098, 85 грн.

Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути зазначену заборгованість з ОСОБА_2, а також стягнути з нього судові витрати по сплаті судового збору.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву в якій просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності , в якій також просив розгляд справи провести без його участі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати,понесені по сплаті судового збору за апеляційну скаргу у сумі 1 440,55 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків , встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника достроково повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, відповідно до укладеного договору № НАХRRХ14130222 від 01.08.2008 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 7534,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення до 01.08.2010 року. (а.с.7)

Згідно умов укладеного договору, Кредитний договір складається із зави позичальника та умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати , позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, встановлено, що відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 04.06.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 158380 грн. 28 коп.

Крім того, як вбачається з вищезазначеного розрахунку заборгованості, остання оплата в рахунок погашення заборгованості здійснена 16.02. 2009 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.І ст.. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Посилання банку на копію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року, як доказ того, що позивачем не був порушений строк позовної давності, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки з резолютивної частини вищевказаного рішення вбачається, що з відповідача була стягнута заборгованість за іншим кредитним договором, а саме: № DOXRRX28310475 від 04.02.2008 року , то предметом спору по даній справі є договір № НАХRRХ14130222 від 01.08.2008 року.

Крім того, зазначені в резолютивній частині рішення адреса ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 та ідентифікаційний код не належать ОСОБА_2, оскільки із копії паспорта та довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області (а.с.11,18) вбачається, що він проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 13.04.2001 року. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в Гірницькому районі м. Макіївка, яка надана представником банку в судовому засіданні апеляційної інстанції, вбачається, що ідентифікаційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3

Посилання представника банку в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що при ухваленні заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2013 року було допущено описку, колегією суддів не приймаються, оскільки будь-яких заяв щодо виправлення цієї описки банком не подавалось.

Також відсутні будь-які данні щодо пред'явлення даного рішення до вик онання.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Відповідачем подана до суду заява про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Враховуючи, вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку застосування позовної давності до заявлених вимог та відмовив в задоволені позову з цих підстав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: