Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/790/16-ц
Провадження по справі № 2/514/359/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Єнакє О.О.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що за життя її батьку ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987 належало майно, яке з земельної ділянки площею 3.17 га.

22 вересня 2012 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті залишилось вказане вище спадкове майно.

При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачці було відмовлено у звязку з відсутністю правоустановчих документів.

Вказаний Державний акт було загублено.

Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3.17 га, що належала її батьку ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987.

Позивачка в судове засідання не зявилась. На розгляд суду надійшла заява від представника позивачки за дорученням ОСОБА_6 з проханням розглянути справу в її відсутність та у відсутність позивачки, на позовних вимогах позивачки наполягає (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.26), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.29), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.31), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно абзацу другого п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення » №5 від 31 березня 1995 року, наведений в ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння.

З оголошення в газеті «Знамя труда» №68(8582) від 31 серпня 2016 року вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987 виданий 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №90/А-2004 від 15 березня 2004 року на імя ОСОБА_5 загублений та вважається недійсним (а.с.38).

Однак, з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987, виданого 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №90/А-2004 від 15 березня 2004 року вбачається, що дійсно власником земельної ділянки площею 3.17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рівненської сільської ради є ОСОБА_5 (а.с.14).

Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 володів земельною ділянкою площею 3.17 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987, виданого 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №90/А-2004 від 15 березня 2004 року, а тому вважає встановленим за ними факт володіння вищевказаною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_5 володів земельною ділянкою площею 3.17 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №035987, виданого 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №90/А-2004 від 15 березня 2004 року.

Спадок відкрився в день смерті спадкодавця - ОСОБА_5, а саме 22 вересня 2012 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 313441, виданого 25 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області ( а.с.6).

Позивачка є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №089977, виданим 03 жовтня 1996 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії V-ЖД №289461, виданим 27 листопада 1990 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії ІV-ЖД №327249, виданим 02 серпня 1986 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЖД №224150, виданим 03 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10).

При зазначених обставинах суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадок за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 61, ст.174, ст. 212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме право на земельну ділянку площею 3.17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Рівненської сільської ради вартістю 87327 гривень 32 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Н.М. Тончева