Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/59/15-ц Головуючий у 1-й інст. Волощук В. В.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Приватбанк звернулось до суду з позовом, в якому зазначало, що 11 липня 2008 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір № ZRZ0А1, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14 052,47 дол. США зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.07.2013 року. Оскільки ОСОБА_1 не виконує зобовязання належним чином ПАТ КБ „Приватбанк просило стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.12.2014 року склала 54 607,19 дол. США, що еквівалентно 861 155,39 грн. та в добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Приватбанк просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, проте судом не враховано, що договір укладено на строк до 10 липня 2013 року, а останній платіж відповідачем було здійснено 09 квітня 2010 року, що підтверджується випискою до розрахунку по кредитному договору, а тому з урахуванням домовленості сторін про позовну давність у 5 років, такий строк банком не пропущено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 липня 2008 року станом на 29 липня 2011 року, яка стягнута за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2012 року, закрито. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ „Приватбанк задоволено частково. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 11 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір № ZRZ0А1, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 14052,47 дол. США зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.07.2013 року та сплати відсотків та комісії за користування кредитними коштами відповідно до графіку повернення коштів з 10 по 14 число кожного місяця в розмірі платежу 434,72 доларів США. Заставне майно автомобіль марки ВМW 1997 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу №АМС060644 від 05.07.2008 року вартістю 84 862грн.

Кредит був отриманий повністю позичальником у день підписання договору.

Відповідно до п. 16.1.8 кредитно-заставного договору № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року погашення заборгованості проводиться щомісяця, в період сплати з 10 по 14 число кожного місяця у розмірі щомісячного платежу - 434,72 доларів США, який складається з відсотків, комісії та інших витрат.

Пунктом 13.11 Договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю пять років.

Підпунктом а) п.11.1. Договору визначено, що затримання сплати позичальником частини наданого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вважається Подією Дефолту. Якщо протягом строку, вказаного у ст. 11.2.5. Договору, позичальник не усунув Подію Дефолту, він зобовязаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, виплатити винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобовязання за договором у повному обсязі, а банк має право розірвати договір в порядку ст. 651 ЦК України, розірвати договір у судовому порядку, звернути стягнення на предмет застави в порядку, визначеному у ст. 12 Договору або застосувати будь-який інший спосіб захисту своїх прав, дозволений законодавством України (п.11.1., п.11.2.6. Договору).

Предявляючи позов 04 лютого 2015 року, Банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась станом на 16 грудня 2014 року в розмірі 54 607,19 дол. США, що еквівалентно 861 155,39 грн., із розрахунку 15,77грн. за долар, із яких: 9 521,64 дол. США - заборгованість за кредитом, 5 181,93 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 299,81 дол. США- заборгованість по комісії за користування кредитом, 32 988,37 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 15,85 дол. США штраф (фіксована частина) та 2 599,59 дол. США штраф (процентна складова) /а.с.26-28/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Банком пропущено строк позовної давності. При цьому суд вважав, що останній платіж відповідач здійснив 29.04.2009 року, а відтак 15.06.2009 року настала подія Дефолту, передбачена п.п.а п.11.1 Договору, наслідком якої є обовязок відповідача повернути всю суму боргу за договором, оскільки ним протягом 30-ти денного строку не усунуто подію Дефолту (п.11.2.6 Договору). Оскільки перебіг позовної давності почався зі спливом терміну повернення заборгованості, а саме 16.07.2009 року, тому останнім днем звернення до суду в межах 5-ти річного строку позовної давності, визначеного Договором, є 16.07.2014 року. Суд вважав, що позивач, предявивши позов 4 лютого 2015 року, пропустив строк, у межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи.

Останній платіж за кредитним договором був внесений відповідачем 07.05.2010 року.

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що у серпні 2011 року ПАТ КБ „Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 21 серпня 2012 року Олевським районним судом Житомирської області, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 31.10.2012 року, ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 в розмірі 161 310,15 грн. / а.с.145-148/.

Відтак, перебіг позовної давності перервано.

Предявлення позову 4 лютого 2015 року, з урахуванням встановленого сторонами у договорі пятирічного строку позовної давності, відбулося в межах такого строку.

Водночас, із мотивувальної частини рішення Олевського районного суду від 21.08.2012 вбачається, що із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „Приватбанк стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року, яка виникла станом на 29.07.2011 року,а саме: 9521,64 дол. США- заборгованість за кредитом; 3878,44 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2276,37 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3569,55 дол. США пеня; 31,37 дол. США штраф фіксована частина; 962,30 дол. США - штраф (процентна складова), а всього 20 239,67 дол. США, що еквівалентно 161 310,15грн.

Проте, 04.02.2015 року , звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 16.12.2014 року, Банк знову включив у цю суму заборгованість, що вже стягнута за рішенням суду від 21 серпня 2012 року.

А тому оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року, що виникла до 29.07.2011 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 ст.310, п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2012 року по теперішній час не виконано, що не заперечується сторонами.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Наведені правові висновки, викладені у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, справа № 6-1206цс15, які мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України.

Відповідно до наведених правових висновків з відповідача на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість по комісії, пеня за несвоєчасне погашення процентів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, пеня за несвоєчасне погашення комісії.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року (справа № 6-157цс16).

Згідно розрахунку банку, долученого до матеріалів справи за заявою позивача 12.07.2016року /а.с.239-243/, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року станом на 16.12.2014 року за вирахуванням сум, стягнутих за судовим рішенням від 21 серпня 2012 року становить:

- заборгованість за відсотками за користування кредитом -1 303,49 дол. США, що еквівалентно 20 561,13 грн.;

- заборгованість по комісії -2 023,44 дол. США, що еквівалентно 31 917,55 грн.;

-заборгованість з пені -29 418,82 дол. США, що еквівалентно 464 049,67грн.;

- штраф (фіксована частина) -15,85 дол. США, що еквівалентно 250,00 грн.;

- штраф (процентна складова) -166,35 дол. США, що еквівалентно 2623,93 грн., а всього 32 927,95дол. США, що еквівалентно 519 402,30грн. за курсом НБУ станом на 16.12.2014 року USD 15,773905/а.с.243/.

З огляду на позицію, викладену у правових висновках Верховного Суду України, сума заборгованості, наведена у вказаному розрахунку банку, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому вимоги ПАТ КБ „Приватбанк є обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне позов банку задовольнити частково, зменшивши суму пені.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За положеннями вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність із розміром основного зобов'язання.

Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, ураховуючи відсутність до стягнення суми основної заборгованості за кредитним договором (тіла кредиту), розмір заборгованості за відсотками та штрафними санкціями, їх співмірність до суми пені, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір пені з 29 418,82 дол. США (екв. 464 049,67грн.) до суми наближеної до розміру відсотків та штрафних санкцій та визначає її у розмірі 3 000 дол. США, що еквівалентно 47 321,73грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача визначена у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу долара США станом на 16.12.2014 року, тобто всі фінансові санкції визначені у національній валюті, що узгоджується з ч.2 ст.192, ч.2.,ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції в названій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позов та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1827 грн. судового збору за подачу позову /3654грн. :2/ та 913,50грн. /1827грн. :2/ за подачу апеляційної скарги /а.с.20,113/.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року станом на 29.07.2011 року в сумі 20239,67 дол. США, з яких 9521,64 дол. США заборгованість за кредитом; 3878,44 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2276,37 дол. США заборгованість по комісії; 3569,55 дол. США - пеня; 31,37 дол. США штраф (фіксована частина) 962,30 дол. США - штраф (процентна складова), стягнуті рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 21.08.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк заборгованість за кредитним договором № ZRZ0А1 від 11.07.2008 року станом на 16.12.2014 року в сумі 7 509,13 дол. США, що еквівалентно 118 448,13 грн., з яких : заборгованість за відсотками за користування кредитом -1 303,49 дол. США, що еквівалентно 20 561,13 грн.; заборгованість по комісії -2 023,44 дол. США, що еквівалентно 31 917,55 грн.; заборгованість з пені 3 000 дол. США, що еквівалентно 47 321,73 грн.; штраф (фіксована частина) 15,85 дол. США, що еквівалентно 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 166,35 дол. США, що еквівалентно 2623,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк 1827 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк 913,50грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді