Справа № 308/2557/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої судді - Монич О.В.,

при секретарі - Пассер М.І.,

з участю представника Ужгородської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування позивача - Коста І.Й.,

прокурора - Куцин Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі суду цивільну справу за позовною заявою Ужгородської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування в інтересах дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Ужгородська місцева прокуратура, Руськокомаріська сільська рада про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в інтересах дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Ужгородська місцева прокуратура, Руськокомаріська сільська рада про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку щодо ухилення від виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3, щодо її малолітньої дитини ОСОБА_2, який перебуває на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах.

15.09.2015 р. до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшов лист служби у справах дітей виконкому Ужгородської міської ради відповідно до якого за повідомленням мешканців АДРЕСА_2, які звернулися до вищевказаної служби з вулиці в Ужгородську міську дитячу лікарню було доставлено малолітнього ОСОБА_2 Його мати ночувала разом з дитиною на вулиці. За клопотанням служби 27.08.2015 р. хлопчика влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації.

З метою зясування причин порушення прав та інтересів дитини ОСОБА_3 було запрошено до служби у справах дітей райдержадміністрації. У своїх письмових пояснення мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 повідомила, що проживала у АДРЕСА_3 із співмешканцем ОСОБА_5 та сином ОСОБА_2 Оскільки вказаний чоловік застосовував до неї фізичне насильство та у звязку із відсутністю житла, вона змушена була поїхати до м. Ужгород. Також повідомила, що вона не працює.

Крім того, було з'ясовано, що малолітній ОСОБА_2 разом із матір"ю ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Середнянської районної лікарні у період з 30.03.2015 по 07.04.2015 р. Мати неналежно виконувала рекомендації лікарів, самовільно припинила лікування дитини та покинула лікарню.

За час перебування малолітнього ОСОБА_2 у притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації мати жодного разу не відвідала сина та не цікавилася його долею. Тому за клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації 02.11.2015 року дитину було влаштовано до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей.

З того часу ОСОБА_3 жодного разу не поцікавилася життям та здоровям дитини ні у працівників служби у справах дітей райдержадміністрації, ні безпосередньо і центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Під час обстеження умов проживання, проведеного службою у справах дітей райдержадміністрації 05.02.2016 р. ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання також виявлено не було.

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, щодо її малолітньої дитини ОСОБА_2

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі за підстав, наведених у позовній заяві та просила суд її задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (газета «Новини Закарпаття № 85 (4550) від 02.08.2016 рік), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

За ч. 9 ст. 76 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, проти задоволення не заперечувала.

Представник Руськокомарівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак до суду надійшов лист від сільського голови Білак В.С. відповідно до якого Руськокомарівська сільська рада проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу без участі їх представника.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Із свідоцтва про народження серії серії НОМЕР_1 виданого повторно 09.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, встановлено, що ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 61, матір'ю його є ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_8.

Відповідно до довідки виданої секретарем Руськокомарівської сільської ради від 29.009.2015 р. аз № 266/02-26 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 але не проживає за вказаною адресою, так як будинок в якому проживала сім'я не придатний для проживання.

З довідки Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 29.09.2016 року за № 1574 встановлено, що до складу сім'ї ОСОБА_3, входить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до листа від 15.09.2015 р. до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшов лист служби у справах дітей виконкому Ужгородської міської ради відповідно до якого за повідомленням мешканців АДРЕСА_2, які звернулися до вищевказаної служби з вулиці в Ужгородську міську дитячу лікарню було доставлено малолітнього ОСОБА_2 Його мати ночувала разом з дитиною на вулиці. За клопотанням служби 27.08.2015 р. хлопчика влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації.

Відповідно до письмових пояснення матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вбачається, що вона проживала у АДРЕСА_3 із співмешканцем ОСОБА_5 та сином ОСОБА_2 Оскільки вказаний чоловік застосовував до неї фізичне насильство та у зв'язку із відсутністю житла, вона змушена була поїхати до м. Ужгород. Також повідомила, що вона не працює, годували її та дитину прохожі люди.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації від 02.10.2015 за № 52 ОСОБА_2 на підставі листа служби у справах дітей ВК Ужгородської МР 14.09.5015 р. №442/12-28 та акут обстеження житлово-побутових умов проживання 28.09.2015 с. складеного Руськокомарівською сільською радою було взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах уродженця с. Р.Комарівці Ужгородського району та присвоєно йому обліковий номер № 0278612 р.

За час перебування малолітнього ОСОБА_2 у притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації його мати ОСОБА_3 жодного разу не відвідала сина та не цікавилася його долею, що підтверджується листом т.в.о. завідувача притулком від 29.10.2015 р. за № 01-12/916

Тому за клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації 02.11.2015 року дитину було влаштовано до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, що доданим до матеріалів справи клопотанням від 29.09.2015 р. за № 707/01-06.

З того часу ОСОБА_3 жодного разу не поцікавилася життям та здоровям дитини ні у працівників служби у справах дітей райдержадміністрації, ні безпосередньо і центрі соціально-психологічної реабілітації дітей.

Крім того, малолітній ОСОБА_2 разом із матір"ю ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Середнянської районної лікарні у період з 30.03.2015 по 07.04.2015 р. Мати неналежно виконувала рекомендації лікарів, самовільно припинила лікування дитини та покинула лікарню, що підтверджується листом головного лікаря Середнянської районної лікарні № 2 від 03.11.2015 р. № 213

Згідно зі ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

10 березня 2016 року Ужгородська районна державна адміністрація Закарпатської області, як орган опіки та піклування, надав висновок за №181/03-38 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до вимог законодавства, службою у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації 05.02.2016 року було проведено обстеження умов проживання у позивача, за результатами якого встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є зруйнований і не придатний для проживання. Умови для проживання сім'ї відсутні.

Враховуючи наведене, вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 169, 213-215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 19, 155, 164 СК України , ст. ст. 60, 62, 63 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану в АДРЕСА_1, щодо її малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Монич О.В.