Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2039/16-ц

Номер провадження: 2/511/892/16

"06" вересня 2016 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області

ОСОБА_1. , вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просить визнати право власності на автомобіль MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, який оформлений на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний позов подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишений без руху з наступних підстав.

Згідно вимог ч.2 п. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, та відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на майно, або його витребування вартістю майна.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить визнати право власності на автомобіль MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, що відповідно є позовною вимогою майнового характеру. Однак, всупереч вимогам ст. 119 ЦПК України, позивачем не зазначено ціну позову у його позовній заяві (вартість спірного майна).

Але позивач до позовної заяви додав квитанцію про сплату судового збору у мінімальному розмірі у сумі 551,20 грн.

Також, позивач з позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір із змінами і доповненнями, внесеними Законами України, при зверненні з заявою про забезпечення позову або доказів до суду позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 275,60 грн. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати).

До заяви про забезпечення позову позивач додав квитанцію про сплату судового збору у сумі 275,60 грн., але сплатив не на той рахунок отримувача.

Позивачу необхідно сплатити 275,60грн., реквізити: УДКСУ у Роздільнянському районі Одеської області, код отримувача (код за , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, рахунок отримувача 0381, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, за позовом ОСОБА_2, назва суду - Роздільнянський районний суд Одеської області.

Таким чином, надане платіжне доручення не може вважатися належним та допустимим доказом сплати позивачем судового збору заяви про забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2 п. 6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, але в позовній заяві відсутні: документи, що підтверджують факт придбання автомобіля MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску подружжям у період шлюбу, не надано жодного доказу наявності вищезазначеного автомобіля.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано з порушенням вимог законодавства, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, - залишити без руху, запропонувавши позивачу в пятиденний строк з дня отримання ухвали виправити вказані в ухвалі недоліки та попередити, що у випадку невиконання вимог суду позов буде вважатись неподаним та буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1