ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Фастівська районна державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Київській області, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок по вул. Космонавтів, 13-а в с. Клехівка, Фастівського району Київської області; земельну ділянку 0,25 га з кадастровим номером №:01:003:0035, що розташована по вул. Космонавтів, 13-а в с. Клехівка, Фастівського району Київської області, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку 0,1504 га, кадастровий номер №:01:003:0036, що розташована вул. Космонавтів, 13-а в с. Клехівка, Фастівського району Київської області, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, після смерті ОСОБА_3, який помер 25.09.2012 р..

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4, яка померла 18.09.2011 року та за життя була власником як спірного житлового будинку, так і обох земельних ділянок. При цьому, 25.09.2012 року помер і її чоловік ОСОБА_3. За життя вказаних осіб позивач проживав разом з ними в будинку на протязі 19 років, де вів спільне господарство. При цьому, позивач вважає себе спадкоємцем 4-ї черги у відповідності до вимог ст..ст.1268, 1264 ЦК України, оскільки проживав однією сім»єю із спадкодавцями тривалий час. За наслідками звернення до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу із заявою про відкриття спадкової справи після померлого 25.09.2012 року ОСОБА_3, позивач отримав відмову. Відмова нотаріуса мотивована тим, що нібито позивачем пропущено 6-ти місячний строк на звернення із заявою про відкриття спадкової справи та відсутні документи, які посвідчують право власності померлого на майно. При цьому, як з»ясувалось, то спадкодавець ОСОБА_3 за життя так і не оформила усе вищевказане нерухоме майно, оскільки воно на даний час рахується за попереднім власником ОСОБА_5, яка продала його в 1993 року ОСОБА_3 Позивач посилається на те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а відтак звернувся до суду із цим позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача Фастівецької сільської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, але направили до суду листа, в якому просила розглянути справу без участі представника сільської ради та винести рішення на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не зявилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином та направили до суду листи, в яких просили суд розглянути справу без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як було встановлено судом, 18 вересня 2011 року померла ОСОБА_4. Після її смерті останньої відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, а саме на земельні ділянки 0,25 га та 0,1504 га, що розташовані за адресою вул. Космонавтів №13-а с. Клехівка Фастівського району (а.с.16-17).

При цьому, як вбачається з довідки Фастівського БТІ від 16.01.2016 року, то домоволодіння за адресою с. Клехівка, Фастівського району по вул..Космонавтів, 13а на даний час зареєстровано не за померлою ОСОБА_4, а за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 1992 року (а.с.13).

За заявою чоловіка померлої - ОСОБА_3 26.10.2011 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №410/2011 щодо майна померлої ОСОБА_4 Між тим, він згодом помер та не встиг отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті дружини (а.с. 117-128).

В подальшому за заявою позивача ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 у Фастівській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 28/2013, щодо майна останнього (а.с.129-141).

За умовами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. ОСОБА_5 наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, то позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у звязку із тим, що останній не входить в жодну із черг спадкоємців визначених ст.ст. 1261-1265 ЦК України (а.с. 142).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що він є спадкоємцем 4-ї черги, посилаючись на вимоги ст.ст.1268, 1264 ЦК України.

Так, у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За умовами ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Як зазначив ОСОБА_1 у позові, то він є двоюрідним братом померлої ОСОБА_4 та останні 19 років до смерті останньої проживав з подружжям ОСОБА_4 однією сімєю, вів домашнє господарство, обробляв земельні ділянки, сплачував комунальні послуги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно п.п.3,4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог, а саме, в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки позивачем не надано доказів його проживання однією сімєю із спадкодавцями.

При цьому, доказування цього факту має відбуватись в окремому провадженні у відповідності до статті 256 ЦПК України, а відтак доказом цьому є лише рішення суду про задоволення такої заяви.

Надані позивачем докази такого факту суд не приймає до уваги, оскільки його встановлення позивачем в резолютивній частині позову ним не вимагалось.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, вказані позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1258, 1261-1265, 1264, 1268, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213-215, 218, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Фастівська районна державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Київській області, Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ