Справа № 502/1754/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Урсул Г.К.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась 11.08.2016 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про розірвання шлюбу з громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_2, який було зареєстровано 04.09.2014 року у відділі ЗАЦС Березовського райвиконкому Брестської області. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. З січня 2016 року сторони, як подружжя, фактично не проживають, оскільки відповідач декілька разів виїздив до Республіки Білорусь та не бажав повертатись. На даний час позивач та відповідач проживають у м. Кілія. Як зазначає позивач, відновити сімейні стосунки не вбачається за можливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС вона не має можливості, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька ОСОБА_4. На підставі викладеного позивач просила суд задовольнити позов, розірвавши шлюб між нею та відповідачем.

Після відкриття провадження у справі позивачем була надана заява про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує та заперечень не має.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з паспорту серії НОМЕР_1, виданого 04.10.2014 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, місце проживання позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого відділом ЗАЦС Березовського райвиконкому Брестської області 04.09.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин Республіки Білорусь та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, зареєстрували шлюб 04.09.2014 року, про що відділом ЗАЦС Березовського райвиконкому Брестської області складено відповідний актовий запис № 222. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 216, - сторони є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

При вирішенні справи судом застосовано наступні правові норми:

Відповідно до ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

Згідно ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Як зазначено в ч. 1 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

Оскільки відповідач по справі є іноземцем, до регулювання приватноправових відносин щодо припинення шлюбу мають бути застосовані положення Закону України «Про міжнародне приватне право».

Як вказано в ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» - припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

При цьому як зазначено в ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» /Правові наслідки шлюбу/ - правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Як вбачається з поданого позову, відповідач по справі, який є іноземцем, разом з позивачем проживав та проживає на території України, таким чином при вирішенні позову в суду є підстави застосувати положення діючого законодавства України, які регулюють шлюбні правовідносини сторін.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, оскільки позивач після відкриття провадження у справі наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Керуючись, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином Республіки Білорусь, зареєстрований 16.01.2013 року у відділі ЗАЦС Березовського райвиконкому Брестської області, про що складено відповідний актовий запис № 222.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина Республіки Білорусь на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, - 551,20 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников