Справа № 686/6108/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Д'якович О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним

встановив:

В березні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, в обґрунтування якого вказали, що в березні 2012 року позивачі та відповідач уклали договір дарування 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. При укладанні оспорюваного договору позивачі помилились щодо правової природи вказаного договору, оскільки мали на меті укласти договір довічного утримання. Відповідач під час укладення договору дарування обіцяла догляд та утримання позивачів до їх смерті, проте на даний час має намір продати квартиру, поставивши позивачів у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з тим, що під час укладення договору дарування позивачі діяли під впливом помилки, просять на підставі ст. 229 ЦК України визнати договір дарування від 25.03.2012 недійсним.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Судом встановлено, що 25.03.2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір дарування від 29 березня 2012 року, укладений ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А., зареєстрований в реєстрі за № 2599, відповідно до якого ОСОБА_3. ОСОБА_4 передали (в рівних частках) безоплатно у власність (подарували), а обдаровувана прийняла в дарунок 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз'яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому прийнято судом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, договір дарування 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 від 29 березня 2012 року, укладений ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А., зареєстрований в реєстрі за № 2599 - визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст.10,11, 88,174,212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 229, 717 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - задоволити повністю.

Визнати недійсним договір дарування 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 від 29 березня 2012 року, укладений ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А., зареєстрований в реєстрі за № 2599.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: