Справа № 513/1200/15-ц
Провадження № 2/513/47/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Антонюк Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_6. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1

При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності покійної матері на спадкове майно.

Позивач зазначив, що після смерті матері він фактично прийняв спадщину, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не отримав свідоцтво про право на спадщину з поважних причин, тому просив встановити факт прийняття ним спадщини та визнати право власності у порядку спадкування на дане спадкове майно.

Під час розгляду справи, до участі в справі були залучені брат та сестри позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач, його представник під час розгляду справи підтримали позов, просили його задовольнити. Позивач пояснив суду, що його брат та сестри не бажають приймати спадщину у вигляді зазначеного будинку. Спадщину матері фактично прийняв він, до цього часу він доглядає за будинком, підтримує його у належному стані, однак не має можливість оформити спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів.

У дане судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно матері.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що є мешканкою села Михайлівка та працівником Михайлівської сільської ради. Житловий будинок АДРЕСА_1, який належав покійній матері позивача розташований неподалік сільської ради.

Після смерті матері і до цього часу ОСОБА_1 доглядає за будинком, сплачує необхідні платежі, робить поточні ремонти.

Заслухавши позивача, представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому при розв'язанні спору слід керуватись ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року.

Статтями 524,525,526 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 4, 6).

Відповідно до копій свідоцтв про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 33).

З копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду вбачається, що власник будинку АДРЕСА_1 не встановлений (а.с.13-17).

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Довідкою з книги погосподарського обліку Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджено, що власником будинку № АДРЕСА_1 була ОСОБА_6 (а.с.29).

Відповідно до довідки нотаріуса, витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа на ім'я ОСОБА_6 відкрита Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою, яка надійшла від сина померлої ОСОБА_1 (а.с.46).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок покійної ОСОБА_6 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 31).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги покійної ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами. ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті матері, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не отримав свідоцтво про право на спадщину з поважної причини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Керуючись ст.ст. 524-526, 529 ЦК України ( в редакції від 18 липня 1963 року), ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на майно ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар