Справа № 750/1874/16-ц Провадження № 22-ц/795/1681/2016 Головуючий у I інстанції Супрун О. П. Доповідач - Харечко Л. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Позігуна М.І., Висоцької Н.В.,

з участю: секретарів Шевченко М.О., Халимон Т.Ю., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги ОСОБА_7 та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.07.2014 року о 15 год. 25 хв. в житловому будинку № 17 по вул. Зелена в м. Чернігові сталася пожежа, внаслідок якої були пошкоджені покрівля будинку над квартирами №, № 1, 3 (співвласником якої вона є), 5, 6 та внутрішнє облицювання стелі та стін коридору, ванни, кухні, 3-х кімнат квартири № 3. Відповідно до технічного висновку № 12/04.07.2014 щодо ймовірної причини виникнення пожежі від 04.07.2014 року та акту про пожежу, ймовірною причиною пожежі є витік з послідуючим запаленням побутового газу з магістрального газопроводу житлового будинку. Висновком начальника ДВЛ Управління ДСНС України в Чернігівській області було встановлено, що найбільш сильного розвитку пожежа набула в місці розташування газопроводу вводу. На це вказує наявність осередкового конусу пожежі, значне пошкодження оздоблюючого елементу будівлі пластикового сайдингу. Газопровід вводу знаходився з південно-західної сторони будівлі та був обкладений оздоблювальним елементом будівлі сайдингом таким чином, що ззовні його розташування не було видно. Обкладення газопроводу вводу оздоблювальним матеріалом спричинило швидке розповсюдження пожежі на конструктивні елементи будівлі. Отож, враховуючи тривалий час експлуатації газопроводу і те, що останній раз огляд мереж газопостачання цього будинку було проведено в минулому році, можливо припустити, що постійна напруга захисту могла потрапляти на внутрішній газопровід. Крім того, якби газовою службою в терміни та належним чином проводилось технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання природного та зрідженого газу будинку, то його наслідками обовязково було б виявлено порушення відповідачем ОСОБА_2 правил пожежної безпеки, а саме незабезпечення вільного доступу до газопроводів та запірних пристроїв, а саме був би винесений припис, із зазначенням порушення та термінів їх усунення. Проте, відповідачем ПАТ «Чернігівгаз» цього зроблено не було.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач посилалась на положення ст.ст. 23, 386, 1167, 1190 ЦК України і на ту обставину, що пожежею було пошкоджено її майно, як сама квартира, так і побутові речі, проживати в квартирі було неможливо, все це вплинуло на нормальний ритм життя, а також негативно позначилося на її психоемоційному стані та завдало сильних психологічних страждань. Моральну шкоду оцінила в розмірі 30000 грн., яку просила стягнути з обох відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_7 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Чернігівгаз» на користь держави 126 грн. 78 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити рішення суду, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 допустила порушення правил пожежної безпеки при облаштуванні стін зі сторони власної квартири житлового будинку сайдингом, а ПАТ «Чернігівгаз», в свою чергу, не забезпечив використання наданих йому законом заходів щодо виявлення та усунення порушень, що стало наслідком пожежі, проте, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив викладені нею обставини, в звязку з чим стягнув на її користь з ПАТ «Чернігівгаз» лише 7000 грн. моральної шкоди, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівгаз» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відповідач посилається на те, що вина ПАТ «Чернігівгаз» у заподіянні позивачу моральної шкоди відсутня, адже КП «Деснянське», як балансоутримувач будинку, повинно було укласти відповідний договір на технічне обслуговування систем газопостачання або створити свою газову службу для безпечної експлуатації та підтримання в належному технічному стані газових мереж, проте зазначені вимоги чинного законодавства останнім не були дотримані. Зазначені обставини, на думку відповідача, суд першої інстанції залишив поза увагою, в звязку з чим, безпідставно поклав відповідальність по відшкодуванню шкоди на ПАТ «Чернігівгаз», замість того, щоб покласти відповідальність на КП «Деснянське».

Крім того, не погоджується ПАТ «Чернігівгаз» з висновком суду про відсутність підстав для покладення цивільно-правової відповідальності на ОСОБА_2 через недоведеність її вини, адже суд не врахував, що при здійсненні обкладення газопроводу будинку сайдингом відповідач не погодила ці роботи з підприємством газового господарства, чим порушила вимоги Державних будівельних норм, що стало наслідком швидкого розповсюдження пожежі на конструктивні елементи будинку.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 відповідач ПАТ «Чернігівгаз» посилається на її необґрунтованість та просить її не задовольняти, адже вина відповідача у спричиненні шкоди відсутня.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності (а.с. 7, 8, 9-10). Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира № 1 у тому ж будинку, що підтверджується довідкою КП «Деснянське» Чернігівської міської ради (а.с. 121).

02 липня 2014 року о 15 год.25 хв. в житловому будинку № 17 по вул. Зелена в м. Чернігові сталася пожежа.

Актом про пожежу комісії Управління ДСНС України у Чернігівській області від 02.07.2014 року (а.с. 16) встановлено, що пожежею було знищено перекриття 2-х коридорів, комори, ванної кімнати, котельні квартири № 1; особисті речі співвласника квартири № 3 (яким є позивач), меблі, 2 кімнати, ванна кімната, комора; зовнішнє облицювання житлового будинку квартири № 1; покрівля будинку площею 350 кв.м квартир №, № 1, 3, 5, 6 та перекриття житлового будинку 60 кв.м; перекриття кухні, 3-х кімнат квартири № 1; перекриття коридору, кухні, гардеробної та 2-х кімнат квартири № 3; перекриття 2-х кімнат квартири № 5; перекриття 1-ої кімнати квартири № 6.

Відповідно до технічного висновку № 12/04.07.2014 від 04.07.2014 року (а.с. 18-20) ймовірною причиною виникнення пожежі є витік з послідуючим займанням побутового газу з фланцевого зєднання газопроводу, також у висновку зазначено, що обкладення газопроводу вводу оздоблювальним матеріалом спричинило швидке розповсюдження пожежі на конструктивні елементи будівлі, крім того, враховуючи тривалий час експлуатації газопроводу і те, що останній раз огляд мереж газопостачання будинку було проведено в минулому році (зі слів представників газового господарства) можливо припустити, що постійна напруга захисту могла потрапляти на внутрішній газопровід.

03.07.2015 року відомості про пожежу були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00003146 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, проте 07.12.2015 року провадження було закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 21-24).

Також, в ході досудового розслідування, а саме 14.09.2015 року була проведена судова пожежно-технічна експертиза, за результатами якої експертом встановлено, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі в житловому будинку № 17 по вул. Зелена в м. Чернігові став витік з послідуючим займанням побутового газу на фланцевому зєднанні газопроводу, також пожежа в житловому будинку могла виникнути внаслідок загорання газового стояку, або порушення правил експлуатації газового стояку.

Згідно п.1.4.3 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 01.10.1997 року № 254 відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію побутових газових приладів і апаратів покладається на їх власників.

Пунктом 4.5.27 зазначених Правил передбачено, що власники житлових і громадських будинків повинні, зокрема, стежити за справністю зовнішніх газопроводів, а пунктом 4.2.18 Правил встановлено, що власники будівель несуть відповідальність за справність ущільнення вводів і випусків підземних інженерних комунікацій; справність ущільнення вводів і випусків повинна перевірятися власником щороку в осінній період і оформлюватися актом, в якому повинно бути зазначено технічний стан ущільнень вводів і випусків.

П. 4.2.8 Правил безпеки передбачено також, що технічне обслуговування і ремонт обєктів та споруд систем газопостачання житлових і громадських будинків повинно здійснюватися спеціалізованим підприємством газового господарства або газовими службами підприємств власників цих обєктів.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівгаз» в обґрунтування підстав для покладення на нього відповідальності щодо відшкодування моральної шкоди посилається на відсутність договору з КП «Деснянське», як балансоутримувачем зазначеного житлового будинку на технічне обслуговування систем газопостачання.

Згідно з матеріалами справи (а.с. 150) Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради є балансоутримувачем будинку № 17 по вул. Зелена в м. Чернігові та надає її мешканцям послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Отже, беручи до уваги, що ПАТ «Чернігівгаз» є спеціалізованим підприємством газового господарства, що здійснює технічне обслуговування систем газопостачання згідно договорів, укладених з власниками таких мереж, а також беручи до уваги, що балансоутримувачем будинку не було укладено з ПАТ «Чернігівгаз» договору на технічне обслуговування систем газопостачання, КП «Деснянське» повинен був самостійно проводити їх обслуговування шляхом створення власної газової служби згідно вимог вищевказаних Правил безпеки.

Але, відповідно до п.33 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 та п.2, п.29 Типового договору № 27917 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного 18.11.2008 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Чернігівгаз» (а.с. 83-84), газорозподільне підприємство зобовязане надавати своєчасно якісні послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів.

З зазначеного виходить, що як на Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради (як на власника балансоутримувача будинку), так і на ПАТ «Чернігівгаз» (як на газорозподільне підприємство, з яким ОСОБА_7 був укладений договір про надання послуг з газопостачання), в даному випадку, був покладений обовязок по наданню послуг з технічного обслуговування систем газопостачання.

Отже, вважаючи, що внаслідок дій ОСОБА_2 та бездіяльності ПАТ «Чернігівгаз» сталася пожежа, в звязку з чим була спричинена шкода позивачці, остання звернулась до суду з позовом за захистом свого порушеного права та просила стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 30000 грн..

Проте, відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно з ст.ст. 13, 14 Цивільного кодексу України цивільні права та цивільні обовязки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В даному випадку, правовідносини ОСОБА_7 і ПАТ «Чернігівгаз» виникли на підставі укладеного між ними договору, яким не було погоджено такої умови, як відповідальність за моральну шкоду, заподіяну споживачу з вини виконавця.

Звідси виходить, що право вимагати відшкодувати моральну шкоду з останнього, виходить за межі укладеного між сторонами договору.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги на зазначені положення цивільного законодавства та умови договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного 18.11.2008 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Чернігівгаз» уваги не звернув, в звязку з чим безпідставно стягнув 7000 грн. моральної шкоди з відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_2, адже в даному випадку, відсутні підстави для покладення на неї цивільної відповідальності у звязку з недоведеністю її вини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою не доведено, в чому полягала неправомірність дій відповідача ОСОБА_2 при оздобленні будинку пластиковим сайдингом та не доведено, що внаслідок і її дій виникла пожежа, в результаті якої позивачці була заподіяна шкода.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 спростовуються вищевикладеним, а тому вона підлягає відхиленню.

В звязку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_7 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди та в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Чернігівгаз», в звязку з чим апеляційна скарга товариства підлягає задоволенню.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року необхідно залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_7 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди та в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь держави 126 грн. 78 коп. судового збору скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про відшкодування шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» 606 грн. 32 коп. в повернення судового збору за апеляційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: