Справа № 308/6808/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Шепетко І.О., при секритарі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ужгородської міськради про визнання права користування.

Через канцелярію суду позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом прийняття рішення про зупинення виконання Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби ВП № 51645009.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши заяву, прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який необхідно застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. До заяви про забезпечення позову додаються як її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, так і документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути повязаними з предметом спору, бути співмірними, необхідними і достатніми.

Натомість, заява таким вимогам не відповідає. Так, вказуючи на необхідність забезпечення позову, позивачем зазначається, що задоволення позову унеможливить виконання ВП № 51645009. Але, позивач не обґрунтував заявлені вимоги щодо забезпечення позову, не зазначив обставини та доказів по таким обставинам, які б вказували, що не вжиття саме такого виду заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по даній цивільній справі та не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Крім того, заявнику слід звернути увагу на розяснення п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» щодо недопустимості забезпечування позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а розгляд заяв даного виду не передбачає можливості надання терміну для усунення недоліків, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.О. Шепетко