АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7386/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/504/К/16 Прасолов В.М
Категорія № 24 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Барильської А.П., Братіщевої Л.А.,

секретар: Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» - Власенко Надії Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про визнання заборгованості такою, що підлягає скасуванню та покладення обов'язку,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2. звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» ( надалі - КП «Криворіжтеплоцентраль») про визнання заборгованості такою, що підлягає скасуванню та покладення обов'язку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Особові рахунки відкриті на йього ім'я.

Періодично на його адресу надсилаються повідомлення про безпідставно нараховану, на думку позивача, заборгованість за послуги опалення. Відповідач неодноразово звертався до Саксаганського районного суду з 2002 року по теперішній час. Від позовних вимог КП «Криворіжтеплоцентраль» відмовлялися. В усній розмові позивач звертався до відповідача припинити подавати позови до суду, але звертання були проігноровані. Позивач із заборгованістю, яка сформувалася за період з 2002 по 2015 р. категорично не згоден, вважає її безпідставно нарахованою. Нарахована заборгованість порушує права позивача, він постійно отримує повідомлення про заборгованість, що призводить його до пригніченого стану.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Суд безпідставно дійшов висновку про неможливість списання безнадійної заборгованості.

Вважає, що судом не враховане Податкове законодавство, щодо обов'язку підприємства здійснювати списання безнадійної заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

На ім'я позивача ОСОБА_2 відкрито особові рахунки, що підтверджується випискою з особового рахунку ( а.с.9).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рога від 02 листопада 2004 року позовні вимоги ДП «Криворіжтеплоцентраль» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволено, стягнуто з відповідачів в рівних долях заборгованість в сумі 1673,25грн. ( а.с.11).

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18 вересня 2009 року та від 28 травня 2013 року скасовано судові накази про стягнення зі ОСОБА_2. заборгованості за опалення. ( а.с.12,13).

Рішенням Саксаганського районного суду від 14 лютого 2012 року ДП «Криворізька теплоцентраль» відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 1625,35 грн. (а.с.14).

Ухвалою Саксаганського районного суду від 15 липня 2014 року судом закрито провадження за позовом ДП«Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 1625 грн. 35 коп.(а.с.15)

Згідно копії виписки по особовому рахунку від 07 травня 2014 року за особовим рахунком міститься заборгованість 1625,35 грн. ( а.с.9-10)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та дійшов висновку, що відкритий особовий рахунок на ім'я позивача є документом внутрішньогосподарської діяльності підприємства, тому списанню або скасуванню за умови його не погашенню, в судовому порядку не підлягає.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповдіно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із вимогами про визнання заборгованості безпідставною та такою що підлягає скасуванню, позивач ОСОБА_2 посилався на ст.257 ЦК України та вважав, що, оскільки по даній заборгованості пройшов строк позовної давності, то наявні підстави для її списання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заборгованість виникла з підстав несвоєчасної оплати ОСОБА_2, ОСОБА_5 послуг за опалення, що встановлено судовим рішенням від 02 листопада 2004 року в сумі 1673,25грн., тому в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Позивачем не надано доказів, що заборгованість була ним погашена, тому є безпідставною.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яке не містить норми, за якими заборгованість за межами строку позовної давності , за фактично надані послуги, може бути списана.

Посилання позивача в апеляційній скарзі про не застосування до спірних правовідносин податкового законодавства, колегія суддів до уваги не приймає,оскільки це не регулює спірні правовідносини.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до КП «Теплоцентраль» не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: