Провадження № 2/761/4917/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2014 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» на його користь заборгованість за договором банківського вкладу, яка становить 121 484,40 грн. та складається з: суми невиплаченого банківського вкладу - 7330,00 євро, що за курсом НБУ станом на 28.10.2014 року становить 120 358,60 грн.; заборгованості по відсоткам - 3,11 євро, що за курсом НБУ станом на 28.10.2014 року становить 51,07 грн.; суми трьох відсотків річних - 484,73 грн.; заборгованості по пені - 590,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 02.09.2014 року між позивачем та відповідачем були укладені Договір № 189дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLASSIK» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення (надалі - Договір № 189дф/14) на суму вкладу 7330,00 євро зі строком дії на 7 днів з 02.09.2014 року по 09.09.2014 року, а також Договір № 190/дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLASSIK» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці, без права поповнення (надалі - Договір № 190дф/14) на суму вкладу 7335,00 євро зі строком дії на 7 днів з 02.09.2014 року по 09.09.2014 року.

При цьому 03.09.2014 року до Договору № 190дф/14 була укладена Додаткова угода № 1, відповідно до умов якої відбулась заміна вкладника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Разом з тим, 02.10.2014 року позивач та ОСОБА_2 звернулися до позивача зі спільною заявою про повернення належних їм вкладів та нарахованих процентів за Договорами № 189дф/14 та №190дф/14, у відповідь на яку отримали повідомлення від відповідача про неможливість видачі їм вкладу.

На підставі зазначеного, позивач вважає дані дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права як споживача та умови укладеного між сторонами Договору №189дф/14, а тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наддав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив.

Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи у його відсутність, а також письмових заперечень представника відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи в загальному порядку у відсутність сторін про справі.

Дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 02.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладеноДоговір № 189дф/14 на суму вкладу 7330,00 євро зі строком розміщення на 7 днів з 02.09.2014 року по 09.09.2014 року (а.с. 12-13), а також Договір № 190дф/14 на суму вкладу 7335,00 євро зі строком розміщення на 7 днів з 02.09.2014 року по 09.09.2014 року (а.с. 14-17). Також, відповідно до умов вказаних договорів відповідач зобов'язався нараховувати проценти на суми вкладів з розрахунку 3,00% річних.

03.09.2014 року до Договору № 190дф/14 була укладена Додаткова угода № 1, відповідно до умов якої відбулась заміна вкладника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (а.с. 18).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 свої зобов'язання за Договором №189дф/14 від 02.09.2014 року виконав належним чином, що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 02.09.2014 року (а.с. 20).

Водночас, відповідач, посилаючись на відсутність коштів, свої зобов'язання до Договором №189/14 не виконав, про що свідчить його повідомлення позивачу від 03.10.2014 року, яке останній отримав у відповідь на свою заяву від 02.10.2014 року про повернення належного йому вкладу та нарахованих процентів за Договором № 189дф/14 (а.с. 21, 22).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та є загальновідомою обставиною на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних» від 04.12.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014 року прийнято рішення № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року включно в ПАТ «БАНК КАМБІО» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (а.с. 38).

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 46«Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» (а.с. 62).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Так, відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відтак, у зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Крім того, не залежно від того звертався позивач щодо отримання сум вкладу до чи після запровадження тимчасової адміністрації банку, повернення вкладу здійснюється за зазначеною вище процедурою.

Отже, оскільки з 05.12.2014 року в ПАТ «БАНК КАМБІО» введено тимчасову адміністрацію, а з 02.03.2015 року у відповідача розпочата процедура ліквідації, позивач має право отримати належну йому суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висвітленою Верховним Судом України у постанові від 21.01.2016 року по справі №6-2001цс15.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України, ст.ст. 26, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: