Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/327/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Категорія - спори про відшкодування шкоди,заподіяної від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

18.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Кривохижа В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кіровограді Кіровоградської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», про зобов'язання призначити щомісячні страхові виплати, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

09 червня 2015 рокуОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кіровограді Кіровоградської області, третьою особою зазначав товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», про зобов'язання призначити щомісячні страхові виплати.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі трудового договору з літа 2007 року він працював в ТОВ «Укрбудінвест» пресувальником.21 січня 2008 року з ним стався нещасний випадок, про що комісією територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Кіровоградській області було складено відповідний акт від 28.02.2008 року форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

03 лютого 2015 року висновком МСЕК йому встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з втратою працездатності.

З травня 2015 року він неодноразово звернувся до Відділення ВД ФССНВ України у м. Кіровограді із заявою про постановлення на облік та призначення страхових виплат.

У виплаті страхових виплат йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав до Фонду копію трудової книжки та довідку про середню заробітну плату (дохід).

Посилаючись на зазначені обставини та з урахуванням уточнених вимог, позивач просив суд зобов'язати відповідача призначити йому щомісячні страхові виплати у розмірі 45% від розміру мінімальної заробітної плати, передбаченої законодавством, починаючи з 25 травня 2015 року та в подальшому сплачувати страхові виплати у розмірі передбаченому законодавством України.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі. Зокрема, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що він працював у ТОВ «Укрбудінвест» на підставі договору підряду, який є цивільно-правовою угодою, а не на за трудовим договором. Договір підряду він з товариством не укладав та не підписував. Крім того, такий висновок суду, на його думку, спростовується вироком Кіровоградського районного суду від 28 жовтня 2008 року та відповідними актом форми Н-1. Вважає рішення суду однобічним, формальним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кіровограді Кіровоградської області у запереченнях на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду, на його думку, ухвалене у відповідності з вимогами закону, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ТОВ «Укрбудінвест» у судове засідання апеляційного суду повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із судовою повісткою. Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника Відділення ВД ФССНВ України у м. Кіровограді, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 січня 2008 року з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму правого ока. Висновком МСЕК від 03 лютого 2015 року позивачу вперше встановлено 45 % втрати працездатності з 23 січня 2015 року та визнано інвалідом 3 групи ( а.с.5-10,15).

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що нещасний випадок з ним стався при виконанні трудових обов'язків, оскільки з літа 2007 року він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Укрбудінвест» і працював пресувальником, тому відповідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відповідач повинен відшкодувати йому в повному обсязі шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоров'я, шляхом сплати щомісячних страхових виплат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не є застрахованою особою, оскільки не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрбудінвест», а працював у товаристві на умовах договору підряду, що є цивільно-правовою угодою, тому дані правовідносини регулюються ЦК України, а не нормами трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено у новій редакції на змінено назву на Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ( далі - Закон).

Законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів (ч.1 ст.2 Закону)..

Питання щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, урегульовано розділом V вказаного Закону.

У преамбулі Закону вказано, що він визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (п.3 ч.1 ст.1 Закону).

Терміни «застрахована особа», «страхувальники» та «роботодавці» вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ( ч.2 ст.1 Закону).

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/ або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок (п.п.3,10, ч.1 ст.1 Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п.1ст.1 ст.35 Закону страхуванню від нещасного випадку підлягають, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Отже, право на виплату страхового відшкодування відповідно до вказаного Закону мають,зокрема, особи,які на час нещасного випадку на виробництві, що спричинив втрату працездатності, працювали на підприємстві, установі, організації на умовах трудового договору ( контракту).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст.ст. 139-152 КЗпП України).

Трудовий договір укладається,як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи ( ст.24 КЗпП України).

Із довідки ТОВ «Укрбудінвест» № 97 від 10 березня 2015 року вбачається, що у звітах за 2007-2008 роки, які подавались до органів Пенсійного фонду та податкової інспекції нарахування заробітна плата ОСОБА_3 не відображена. Наказів про прийняття його на роботу або звільнення з роботи в архіві підприємства немає. Є договір підряду від 25 грудня 2007 року, яким передбачалася щомісячна грошова винагорода у разі підписання акта виконаних робіт, за умови відпрацювання працівником повного терміну випробування, а саме два місяці. Акта виконаних робіт не виявлено. В архіві підприємства документів щоб підтверджували факт нарахування та виплати зарплати ОСОБА_3 немає (а.с.4).

Цивільно-правовий договір-це угода між організацією (підприємством, установою, тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи ( а саме, договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року між ТОВ «Укрбудінвест» (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) був укладений договір підряду, за умовами якого позивач зобов'язався виконати роботу з виготовлення цегли-сирцю, обслуговування пресів та виконання робіт за кваліфікаційними характеристиками пресувальника. Виконавець виконує роботу для замовника у відповідності до завдання, згідно з графіком, затвердженим замовником з випробувальним терміном. Строк виконання роботи з 25 грудня 2007 року по 25 лютого 2008 року. Пунктом 2.2. договору визначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик. За наслідками виконаної роботи замовник та виконавець щомісяця складають акт виконаних робіт пунктом (п. 2.4. договору). За виконання роботи за цим договором замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі 450 грн. за місяць, при умові виконання планових завдань, недопущення порушення трудової дисципліни та при умові додержання вимог технологічного процесу. У разі не проходження випробувального терміну винагорода не виплачується (п.4.1.). Сума винагороди підлягає виплаті після підписання акту виконаних робіт згідно п.2.4. даного договору протягом 10 днів (а.с.44).

У встановленому законом порядку договір підряду позивачем оспорений не був.

З вимогами про встановлення факту перебування у трудових відносинах з ТОВ «Укрбудінвест» та внесення відповідного запису у трудову книжку позивач до суду не звертався.

В акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21 січня 2008 року о 13 годині 30 хвилин, затвердженого начальником територіального управління «Держгірпромнагляду» по Кіровоградській області, у розділі 1 «Відомості про потерпілого» зазначено, що ОСОБА_3 на підприємстві (згідно договору-підряду) (а.с.8).

Ураховуючи наведене, правильним є висновок суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що на час нещасного випадку він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрбудінвест», що є необхідною умовою для покладення на відповідача обов'язку призначення і виплати страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За приписами ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із матеріалів справи вбачається, що вирок Кіровоградського районного суду від 28 жовтня 2008 року ухвалено щодо ОСОБА_6, який працював начальником цеху ТОВ «Укрбудінвест», його визнано винним за ч.1 ст.272 КК України (порушення правил техніки безпеки) (а.с.11-13).

Обставини щодо підстав прийняття ОСОБА_3, який у кримінальній справ був визнаний потерпілим, на роботу у ТОВ «Укрбудінвест» під час розгляду кримінальної справи не з'ясовувалися.

У зв'язку із наведеним не можна погодитися з доводами апеляційної скарги позивача про те, що вироком суду підтверджується той факт, що він був прийнятий на роботу у ТОВ «Укрбудінвест» за трудовим договором.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову у зв'язку з недоведеністю позивачем факту укладення трудового договору з ТОВ «Укрбудінвест».

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду.

В рішенні суд посилався як на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», так і Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який є його новою редакцією, що не вплинуло на правильність вирішення спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч.1 ст.303 ЦПК України), колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду, яке постановлено відповідно до наданих сторонами доказів і по суті правильне.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді