Справа № 357/4705/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившею права користування житловим приміщенням;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №2 жилого будинку №180 по вул. Гайок в м. Білій Церкві, яка надана по ордеру на склад сімї три особи в 1984 році. Підставою для задоволення позову є те, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але в квартирі не проживає, його речей та іншого майна в квартирі не має, оплату комунальних послуг він не проводить, а тому просила позов задовольнити з підстав ст.71 ЖК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, надав письмову заяву про визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов повністю обґрунтований і підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено рішення у відповідності до вимог ст.. 174 ЦПК України..

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який підтвердив ті обставини, що з 2014 року в квартирі не проживає.

Суд враховує також і те, що відповідач в спірній квартирі не проживає, речей його там не зберігається, оплату за користування житловим приміщенням він не проводить, а факт його відсутності підтверджений як особисто відповідачем , так і актом про не проживання від 18.04.2016р. , затвердженим начальником КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-1.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст..ст.. 15,60,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3