У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 28 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про виселення з житлового будинку за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він за договором купівлі-продажу, укладеного 24 жовтня 2014 року з публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»), який діяв у якості продавця предмету іпотеки на підставі рішення Харківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2014 року, придбав у власність житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. У листопаді 2014 року він дізнався, що у придбаному ним будинку проживають ОСОБА_5, 1961 року народження, ОСОБА_6, 1988 року народження, та ОСОБА_7, 2005 року народження. Вважав, що знаходження вказаних осіб у придбаному ним будинку порушує його конституційні права на володіння, користування та розпорядження майном. З огляду на викладене, просив виселити з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5, 1961 року народження, ОСОБА_6, 1988 року народження та ОСОБА_7, 2005 року народження. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року, позов задоволено. Виселено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами, ст. ст. 319, 391 ЦК України, дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку набув права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, відтак, як законний власник нерухомого майна, має право вимагати усунення перешкод у реалізації його права власності, в тому числі і шляхом виселення осіб, які не були членами його сім'ї, не укладали із ним договору найму житлового приміщення. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й