Справа № 161/368/16-ц
Провадження № 4-с/161/19/16
У Х В А Л А

22 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря Педич Ю.С.,

представника скаржника ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з скаргою на дії державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_4

Скаргу мотивувала тим, що рішеннями Луцького міськрайонного суду від 15.11.2013 року та 30.05.2014 року було визначено проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_3 в м. Луцьк, вул. Словацького, 16/2 та визначено спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з сином. На примусове виконання рішення суду державним виконавцем 19.09.2014 року відкрито виконавче провадження. В ході виконавчого провадження, державним виконавцем було складено акт від 27.03.2015 року, яким встановлено, що при виході 27.03.2015 року за місцем проживання ОСОБА_3 двері ніхто не відкрив, у звязку з цим зустріч ОСОБА_6 з сином ОСОБА_5 не відбулась, тому що ОСОБА_7 проігнорувала проведення виконавчих дій. Рішення суду не виконано. Вважає, даний акт неправомірним, оскільки обставини викладені в ньому не відповідають дійсності. До того ж, 27.03.2015 року о 08.00 год., в пятницю в цей час її син їхав до школи на навчання. Крім того, про вчинення виконавчих дій її повідомлено не було.

А тому, просила поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду із данною скаргою, визнати дії державного виконавця неправомірними, а складений акт недійсним.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Представник ДВС в судовому засіданні вимоги скарги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні скарги, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 травня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод в особистому спілкуванні ОСОБА_6 з малолітнім сином ОСОБА_5 та вихованні ним дитини. Визначено ОСОБА_6 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином в останні вихідні з 08:00 год. пятниці до 20:00 год. неділі один раз на два місяці з повідомленням відповідача про місце їх перебування, та встановити спільний відпочинок батька з дитиною протягом двох тижнів влітку та одного тижня взимку в період шкільних канікул (а.с.6-7).

Постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ від 19.09.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення (а.с.10).

Стягувач ОСОБА_6 проживає в м. Харків.

З повідомлення Служби у справах дітей Луцької міської ради стягувачу ОСОБА_6 від 22.08.2014 року №31-1598 вбачається, що 22.08.2014 року о 08:00 год. працівниками служби був відвіданий малолітній ОСОБА_8 за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, але працівникам служби двері ніхто не відкрив. Мати малолітнього ОСОБА_3 була відвідана за місцем роботи, і повідомила, що не бажає виконувати рішення суду і зробить все, щоб батько не побачив сина. Враховуючи вказане, служба не змогла виконати прохання стягувача щодо сприяння зустрічі з сином.

Актом державного виконавця від 27.03.2015 року, який був складений в присутності представника Служби у справах дітей Луцької міської ради ОСОБА_9., понятих ОСОБА_10, встановлено, що 27.03.2015 року о 08:00 год. при виході за адресою: м. Луцьк, вул. Словацького, 16/2, на стукіт в двері ніхто не відкрив більше 15 хв.. Рішення суду не виконано, у звязку з цим зустріч ОСОБА_6 з сином ОСОБА_5 не відбулась, тому що ОСОБА_7 проігнорувала проведення виконавчих дій. Рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що 27.03.2015 року о 08.00 год., в пятницю в цей час син заявника ОСОБА_3 ОСОБА_5 їхав до школи на навчання.

Крім того, встановлено, що про вчинення виконавчих дій ОСОБА_3 повідомлено не було.

Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути менше двох.

З оскаржуваного акту вбачається, що державним виконавцем зафіксовано лише одного понятого ОСОБА_10, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і може мати особисту заінтересованість у провадженні виконавчих дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідвизнати акт старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 27.03.2015 року у виконавчому провадженні № 44809441, відкритому 19.09.2014 року неправомірним в частині висновку, що ОСОБА_3 проігнорувала проведення виконавчих дій 27.03.2015 року. В задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник пропустила строк звернення зі скаргою до суду з поважних причин, оскільки про існування оскаржуваного акту їй стало відомо лише 04.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 209-210, 386-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою до суду.

Визнати акт старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 27.03.2015 року у виконавчому провадженні № 44809441, відкритому 19.09.2014 року - неправомірним в частині висновку, що ОСОБА_3 проігнорувала проведення виконавчих дій 27.03.2015 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з моменту проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк