АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1847/16 Головуючий 1 інст. -Єлізаров І.Є.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кругової С.С.,

суддів: Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харків від 3 грудня 2015 року у цивільній праві за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дряпко Ольги Олександрівни, Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, третя особа Головне управління юстиції в Харківській області про захист цивільного права на спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015оку позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про захист цивільного права на спадкування за законом.

Рішенням Московського районного суду міста Харків від 3 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд помилково встановив пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, він неодноразово, а саме 02, 04 та 05 липня 2013 року, звертався до приватних нотаріусів Одинадцятої ХДНК Аль Бієк Н.Є. та приватного нотаріуса ХМНО Дряпко О.О. у строк встановлений ст.1270 ЦК України, проте вони всупереч ч.1 та ч.2 ст.1269 ЦК України не виклали причини відмови прийняти заяву про прийняття спадщини в письмовій формі та не винесли відповідних постанов.

Звертає увагу, що «Журнал реєстрації звернень, що надійшли під час прийому фізичних та юридичних осіб» 11 ХДНК, де були відсутні записи про звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із вказаними заявами, заповнюються нотаріусами та їх помічниками, що унеможливлює контроль позивача щодо його належного заповнення.

Вказує, що суд неповно дослідив докази у справі, адже не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6, яка є матір'ю позивача та могла підтвердити звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори у дати вказані ним.

Крім того вважає, що суд необґрунтовано не визнав порушення нотаріусами норм ст.49 та 50 Закону України «Про нотаріат», які зобов'язують їх винести відповідну постанову та у письмовій формі повідомити позивача про причини відмови прийняття поданої ним заяви.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що викладені вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими належними і допустимими доказами всупереч ст.60 ЦПК України.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується.

Згідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину ,але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судовим розглядом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_8згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 21.04.2000 року № 5358.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті відкрилась спадщина на частину вищевказаної квартири.

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.01.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_2.

Матеріали справи не містять доказів прийняття спадщини позивачем після смерті батька.

З виписки з «Журналу реєстрації звернень, що надійшли під час прийому фізичних та юридичних осіб» 11-ї Харківської державної нотаріальної контори за період з 03.01.2012 р. по 27.12.2013 року, з витягу з «Журналу реєстрації вхідних документів» за період з 28.11.2013р. по 30.12.2013 р., вбачається, що позивач звернувся до нотаріуса Дряпко О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4, на яку 13.12.13 року отримав відповідь про відмову у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском встановленого Законом строку для прийняття спадщини в якій нотаріус Дряпко О.О. роз'яснила йому право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.01.2014 року в задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 в наданні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 померлого - відмовлено. Вказане рішення суду від 21.01.14 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15.05.2014 року залишено без змін та набрало чинності.

Доводи позивача, що він 02.07.13 року в шестимісячний строк звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до 11-ї Харківської державної нотаріальної контори, проте нотаріус Апь Бієк Н.Є. відмовила в прийнятті від нього такої заяви, а також його посилання на те, що він 04.07.13 року та 05.07.13 року він звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до приватного нотаріуса ХМНО Дряпко О.О.- є не доведеними і не мають правового значення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі і дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - позивач не надав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харків від 3 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - С.С. Кругова

Судді - Т.П. Зазулинська

Н.О. Міненкова