Справа № 376/1774/15-ц Головуючий у І інстанції Віговський С. І.
Провадження № 22-ц/780/2828/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 58 25.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого: Голуб С.А.

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі: Дрозд Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Загальних зборів жителів села Цапіївка Сквирського району Київської області, в особі голови зборів ОСОБА_3, секретаря зборів ОСОБА_4 про визнання загальних зборів неправомочними та рішення загальних зборів недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є громадянином України та жителем с. Цапіївка Сквирського району Київської області.

20 червня 2015 року були проведені збори жителів с.Цапіївка на яких були присутні 85 чоловік, що підтверджується протоколом зборів.

На думку позивача, при підготовці до їх проведення та безпосередньо при проведенні даних зборів було грубо порушено вимоги чинного законодавства України щодо їх організації та проведення.

Посилаючись на вимоги частин 1, 3 ст. 8 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", частин 1, 2 ст. 8, частини 1 ст. 9, частини 2 ст. 12 Постанови Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року № 3748-XII "Про затвердження Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні" (далі - Положення) позивач вважає вказані загальні збори незаконними, а прийняте на них рішення підлягає скасуванню з тих підстав, що: 1) збори були скликані особисто Відповідачем (головою зборів ОСОБА_3 та секретарем зборів ОСОБА_4), що є грубим порушенням Положення; 2) не було дотримано порядку скликання зборів жителів с.Цапіївка, а саме, не було зроблено оголошення в жодному друкованому виданні про їх проведення. Позивач про проведення зборів дізнався 19 червня 2015 року, і про питання які передбачалися обговоренню на зборах, йому не було відомо (повідомлення про проведення зборів ні поштою, ні кур'єром, ні телефаксом позивач не отримував); 3) у наданих позивачу для ознайомлення матеріалах щодо проведення загальних зборів громадян від 20 червня 2015 року відсутні будь-які документи відносно реєстрації жителів с. Цапіївка, що брали участь у зборах та які б підтверджували наявність кворуму необхідного для визнання зборів правомочними (належним чином оформлений реєстр, у якому зареєстровані громадяни відповідного територіального утворення (їх представники), які беруть участь у загальних зборах).

Крім оскарження легітимності загальних зборів жителів с. Цапіївка, позивач як на підставу своїх вимог, одночасно посилається на ст. 6 Положення, п. 1, абз. 4 п. 4 Наказу Мінагрополітики від 07 лютого 2001 року "Про затвердження Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства" та оскаржує прийняте на них рішення щодо перевиборів майнової комісії щодо розподілу майнових паїв. Вважає, що згідно Положення, питання майнових паїв, яке було обговорене на загальних зборах с. Цапіївка від 20 червня 2015 року не входить до компетенції загальних зборів громадян за місцем проживання, і питання створення та перевиборів Комісії з організації вирішення майнових питань вирішується виключно на загальних зборах колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, які є співвласниками його майна.

У відповідності до ст. 14 Положення, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" позивач просить суд визнати неправомочними загальні збори жителів с. Цапіївка Сквирського району Київської області від 20 червня 2015 року та визнати недійсними рішення загальних зборів жителів с. Цапіївка Сквирського району Київської області від 20 червня 2015 року.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області 01 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, на припущеннях ґрунтується висновок суду про те, що на зборах були присутні як мешканці с.Цапіївка так і співвласники земельних та майнових паїв членів колишнього КСП. Позивач наголошує на тому, що збирались збори мешканців села, а не співвласників земельних та майнових паїв. Перед початком зборів ніхто не перевіряв кількість співвласників майна, які були на зборах, не реєстрував їх, однак збори приймали рішення яке стосувалось саме прав співвласників майнових паїв.

Вважає, що позов розглянув неповноважний склад суду, оскільки після скасування апеляційним судом ухвали судді Ярошенко С.М. про відмову у відкритті провадження у справі, справа мала бути передана саме цьому судді, а не направлятись на автоматичний авторозподіл. Така процедура передбачена п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року. Тобто суддя Виговський С.М. був визначений з порушенням вимог ст.. 11-1 ЦІПК України.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2015 було проведено сходку жителів с. Цапіївка в місцевому клубі. В порядку денному сходки було питання по об'єднанню територіальних громад. Від присутніх в залі власників земельних паїв надійшла пропозиція включити до порядку денного звіт директора ТОВ "Цапіївська спілка селян" ОСОБА_2, який орендує їх паї. Вказані обставини не заперечувались жодним із осіб, які брали участь у справі.

Із протоколу зборів жителів с. Цапіївка від 20 червня 2015 року (присутніх жителів 85 осіб) вбачається, що головою комісії була ОСОБА_3, а секретарем - ОСОБА_6 На повістці денній зборів було два питання: 1) питання договорів оренди земельних паїв; 2)питання майнових паїв.

На зборах слухали ОСОБА_2 - директора ТОВ "Цапіївська спілка селян".

У протоколі зазначено, що виступав із пропозицією ОСОБА_7 про переобрання майнової комісії, яка не працює і головою якої є директор ТОВ "Цапіївська спілка селян" ОСОБА_2, який є зацікавленою особою щодо перевиборів майнової комісії щодо розподілу майнових паїв. За пропозицію ОСОБА_7 проголосували 85 чоловік (48 - за, 2 - проти, 35 - утрималися).

Таким чином, виходячи з вищевказаного, суд вважав, що 20 червня 2015 року у місцевому клубі с. Цапіївка Сквирського району Київської області були проведені спільні збори жителів с. Цапіївка, співвласників земельних та майнових паїв членів колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, на яких спільно були присутні 85 осіб жителів села та одночасно власників сертифікатів про право власності на майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) із 131 особи власників майнових сертифікатів, зазначених у додатку до листа Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 29 лютого 2016 року № 39.

Кількість населення с. Цапіївка Сквирського району Київської області віком від 18 років, які в ньому проживають - 189 осіб, що підтверджується довідкою Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 04 серпня 2015 року № 648 (а/с 22).

До порядку денного загальних зборів жителів с. Цапіївка було включено як питання щодо переобрання майнової комісії ТОВ "Цапіївська спілка селян" щодо розподілу майнових паїв, так і питання щодо можливості переукладення договорів оренди землі з ТОВ "Цапіївська спілка селян" на інших умовах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов стосується компетенції загальних зборів колишніх членів КСП щодо прийняття рішення про проведення загальних зборів колишніх членів КСП, порядку переобрання майнової комісії ТОВ "Цапіївська спілка селян" щодо розподілу майнових паїв, так і щодо порядку переукладення договорів оренди землі з ТОВ "Цапіївська спілка селян", - що суд вражав фактичним предметом спору, а не порядок організації та проведення загальних зборів громадян (жителів) с. Цапіївка (у тому числі що стосується компетентності їх проведення) та прийняття рішення загальними зборами громадян (жителів) с. Цапіївка Сквирського району Київської області, на що посилається позивач у позовній заяві.

Суд вважав, що оспорюване позивачем рішення, що оформлене протоколом від 20 червня 2015 року приймалося не громадою с. Цапіївка, а зборами власників майнових паїв колишніх членів КСП, паї яких знаходяться у ТОВ "Цапіївська спілка селян", в межах наданої їм компетенції (згідно протоколу загальних зборів за дане питання проголосували 85 осіб власників майнових сертифікатів, які складають понад 2/3 від загальної кількості власників паїв КСП та які володіли майновими сертифікатами на суму більше ніж 2/3 від загальної вартості майнових паїв).

Таким чином, суд вважав, що під час проведення зборів власників майнових паїв, які 20 червня 2015 року проводились спільно зі зборами громади с. Цапіївка, була дотримана процедура, встановлена наказом Міністерства аграрної політики України № 16 від 7 лютого 2001 року, яким затверджені Рекомендації щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства.

Крім того, відмовляючи у позові суд також послався на те, що позивач не вказав на захист якого порушеного його права він звернувся до суду з позовом.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів, що оскаржуваним рішенням загальних зборів мешканців с.Цапіївка були порушені його права чи охоронювані законом інтереси виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних ним прав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивач в позовній заяві не зазначив на захист яких його прав та законних інтересів був поданий позов. Він не зазначив чи порушені його права як жителя с.Цапіївка , чи як директора ТОВ "Цапіївська спілка селян". В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги представник позивача вказувала про те, що позивач був головою комісії щодо розподілу майнових паїв і зборами було прийняте рішення про його переобрання. Однак матеріали справи не містять жодного доказу на доведення цієї обставини, цими обставинами позивач взагалі не обґрунтовував свій позов, а отже ці обставини не входили до предмета дослідження судом.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з того, що позивач на вказав які належні йому права порушені внаслідок проведення оскаржуваних ним загальних зборів мешканців села Цапіївка, судова колегія не може оцінити правильність висновків суду в частині обґрунтування інших підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки ці висновки суду можна оцінити лише через призму наявності порушення прав позивача.

Щодо доводів позивача про розгляд справи неповноважним судом, судова колегія не може з ними погодитись з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,3,6 ст.. 11-1 ЦПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує:

об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі судових рішень та виконавчих листів, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів судових рішень, ухвал та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним і юридичним особам, підготовки статистичних даних визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Як вбачається із матеріалів справи, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2015 р. було визначено головуючого у справі суддю Ярошенко С.М. (а.с.4), яка ухвалою від 28.08.2015 р. відмовила ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за цим позовом.

Ухвалою Апеляційного суду київської області від 14 січня 2016 року була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_2 і ухвала Сквирського районного суду від 28.08.2015 року про відмову у відкритті провадження у справі була скасована і питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2016 р. суддею доповідачем було визначено Віговського С.І.

Позивач посилається на те, що суддя Віговський С.І. був призначений в порушення п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до якого судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Однак при розгляді справи в суді першої інстанції позивач не заявляв з цих підстав відвід судді Віговському С.І., хоча п.5 ч.1 ст. 20 ЦПК України надає йому таке право у разі існування у нього об»єктивних сумнівів в належності суду.

Крім того, враховуючи те, що відповідно до ст.. 11-1 ЦПК України автоматизована система документообігу суду запроваджена з метою об»єктивного та неупередженого розподілу справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді, п.2.3.43 Положення формалізує ці питання і направлене саме на забезпечення розподілу рівної кількості справ для кожного судді, тобто регулює внутрішній розподіл справ між суддями і фактично не стосується прав сторін. Та обставина, що суддю доповідача повторно в даній справі було визначено автоматизованою системою жодним чином не порушує права позивача, оскільки вибір судді був випадковим, підстав для того, щоб вважати суддю небезстороннім чи упередженим немає, а отже склад суду був належним.

З врахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: