Справа № 583/1786/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суду Cумської області в складі :

головуючого судді Верес М.Ф.,

при секретарі Чепура В.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 з питань

державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_8

представника третьої особи ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 з питань державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Сумської області про скасування реєстрації державних актів, -

Встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 з питань державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради, третя особи Управління Держгеокадастру у ОСОБА_6 районі Сумської області про скасування реєстрації державних актів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку сторін, дійшов слідуючого висновку.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 даної статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У звязку з наведеним критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору.

З п. 8-9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів») вбачається, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За змістом статті 126 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III, статті 19 Закону № 1952-IV (до внесення змін згідно із Законом України від 7 липня 2011 року № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр") державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, є підставою для державної реєстрації цих прав. Ці акти видаються спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади у галузі земельних ресурсів - Державним агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку здійснювалася за єдиною визначеною процедурою, встановленою Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647 (наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року № 404).

Таким чином, ознаками цих державних актів є: видача органом виконавчої влади; видача в межах процедури державної реєстрації права власності, користування, що виникло на підставі правовстановлювального документа; єдиний порядок оформлення; фіксування факту державної реєстрації права власності на землю або користування землею.

Оскільки порядок видачі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку перебуває у сфері публічно-правових відносин, то спори щодо дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з приводу їх видачі підлягають розгляду адміністративними судами.

Таким чином, спір щодо скасування реєстрації державних актів є публічно-правовим.

Згідно вимог ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку справа в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 з питань державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у ОСОБА_6 районі Сумської області підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, наявні підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 КАС України, ст.ст. 15, 205 ЦПК України, суд

Ухвалив :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 з питань державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру в ОСОБА_6 районі Сумської області про скасування реєстрації державних актів, в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 з питань державної реєстрації ОСОБА_6 міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у ОСОБА_6 районі Сумської області, в зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : М.Ф. Верес