Провадження № 2/161/692/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 лютого 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом виконавчого комітету Луцької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

в с т а н о в и в:

Виконком Луцької міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 25 грудня 2015 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей з 27.01.2015року, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 разом із сином проживають без реєстрації місця проживання в однокімнатній квартирі її співмешканця -ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Умови проживання - задовільні, але санітарний стан житла вимагає покращення, відчувається матеріальна скрута. На даний час ОСОБА_3 мобілізований в зону АТО. У ОСОБА_2 відсутня реєстрація за місцем проживання, що перешкоджає її постановці на облік в Луцькому міському центрі зайнятості для працевлаштування. Їй було рекомендовано звернутися в центр обліку бездомних осіб Волинського обласного благодійного фонду "Переображення" для отримання тимчасової реєстрації, після чого звернутись у міський центр зайнятості для постановки на облік, набуття статусу безробітної, проходження перекваліфікації з метою подальшого працевлаштування. Проте ОСОБА_2 ігнорує поради та спроби допомогти їй. ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя: не працює, періодично вживає спиртні напої, не забезпечує дитині належного догляду та піклування. Оскільки мати дитини не має виховного впливу на сина, ОСОБА_1 пропускає навчання, самовільно залишає місце постійного проживання. 30.01.2015 працівниками служби у справах дітей спільно з представниками сектору кримінальної міліції у справах дітей під час рейду ОСОБА_1 був виявлений та доставлений у притулок для дітей, де перебував до 29.04.2015року. За інформацією з притулку, ОСОБА_2 лише один раз відвідала сина - 24.04.2015року. ОСОБА_4 не цікавилась життям ОСОБА_1, не телефонувала і не спілкувалась з ним. 29.04.2015року ОСОБА_1 був зарахований до складу вихованців Волинського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей, де перебуває і зараз. Відповідно до інформації з Центру, ОСОБА_2 не відвідує сина, не телефонує до нього, не спілкується з адміністрацією, вихователями та психологом. З ОСОБА_2 тривалий час проводиться профілактична робота щодо необхідності належного виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Мати дітей на зауваження не реагує, належних висновків не робить.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 є його матір'ю (а.с. 6).

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2. не працює, самоусунулась від виховання та матеріального утримання дитини , не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої материнські обов'язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти.

Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини в результаті її винної поведінки та свідомого нехтування останньою своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №196 від 10.11.2015р., відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляє щодо нього батьківської уваги та турботи. Малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку у службі у справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах з 27.01.2015року. ОСОБА_2 проживає у чоловіка, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. На даний час він мобілізований, є учасником АТО. Батько дитини, ОСОБА_5, помер. Матір малолітнього, ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає спиртним, не виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться життям дитини. Сім'я ОСОБА_2 перебуває на обліку в Луцькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Неодноразово працівники соціальних служб звертались до Центру обліку бездомних осіб Волинського обласного благодійного фонду "Переображення" для тимчасової реєстрації ОСОБА_2, проте вона жодного разу там не з'явилась. З пояснень ОСОБА_2 відомо, що з 2007 по 2010 роки її малолітній син ОСОБА_6 перебував у Волинському обласному спеціалізованому будинку дитини, оскільки вона була засуджена та позбавлена волі. Після звільнення матір забрала сина з державного закладу, влаштувала його на навчання у ЗОШ № 19. За час навчання ОСОБА_1 в школі дирекція двічі зверталась у службу у справах дітей з проханням посприяти у залученні дитини до навчання, так як учень по декілька тижнів не відвідував навчальний заклад. Під час відвідання сім'ї працівниками служби встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, в помешканні не прибрано, брудно, в кімнаті важке повітря. Матір дитини систематично залишала ОСОБА_1 без догляду, не приділяла йому належної, уваги, хоча ніде не працювала. ОСОБА_1 самовільно залишав місце постійного проживання. Під час рейду 30.01.2015року малолітній був виявлений на вулиці та доставлений у притулок для дітей, де перебував до 29.04.2015р.

За інформацією з притулку, ОСОБА_2 лише один раз відвідала сина - 24.04.2015р. Відповідач не цікавилась життям ОСОБА_1, не телефонувала і не спілкувалась з ним. 29.04.2015р. ОСОБА_1 був зарахований до складу вихованців Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де перебуває на даний час. Відповідно до інформації вищевказаної установи, ОСОБА_2 не відвідує сина, не телефонує до нього, не спілкується з адміністрацією, вихователями, психологом.

У службі у справах дітей ОСОБА_2 неодноразово обіцяла зареєструватись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3, знайти постійну роботу, пролікуватись від алкогольної залежності, проте своїх обіцянок не виконала.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи інтереси дитини та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Луцької міської ради №756-1 від 16 грудня 2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування Луцької міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини.

Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина, не цікавиться станом його здоров'я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як слідує із змісту ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача

в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З врахуванням наведеного, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 12, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 164 п. 2 ч.1 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят однієї гривні 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Івасюта