АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

22 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва СлюсарТ.А., перевіривши в порядку апеляційного оскарження клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та виконання вимог ст. 294, 295 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

15 серпня 2016 року через засоби поштового зв'язку представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування поважності пропущення строку на апеляційне оскарження зазначено, що представник ОСОБА_3 отримав оскаржуване рішення від 19 липня 2016 року лише 05 серпня 2016 року, відповідно термін на апеляційне оскарження починається саме з цієї дати.

В матеріалах справи відсутні докази на спростування тверджень представника позивача й того, що відповідачем особисто було отримано копію оскаржуваного рішення раніше.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню та строк на апеляційне оскарження поновленню.

Окрім того, апеляційна скарга містить також клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму ВСС України № 5 від 30 березня 2012 року та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю рішенням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Частиною 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10від 17 жовтня 2014 року визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

У справі відсутні докази, які б свідчили про скрутне фінансове становище та давали правові підстави до звільнення позивача від сплати судового збору.

Окрім цього, нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», а тому правові приписи, закріплені в наведеному Законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільнення осіб від сплати судового збору у випадках, передбачених ст. 5 цього Закону.

За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» убачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

За таких обставин, виходячи з того, що Законом України «Про судовий збір», після внесених змін, що набрали чинності з 01 вересня 2015 року, не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, а спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Крім того, ч. 2 ст. 5 ЦК України врегульовано питання щодо застосування цивільної відповідальності особи, а не цивільно-процесуальних обов'язків сторін при їх зверненні до суду.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про звільнення від оплати судового збору за подачу апеляційної скарги слід відмовити.

У зв'язку з несплатою судового збору, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

З урахуванням предмету позову та у відповідності до положення п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно здійснити оплату судового збору в розмірі 606 грн. 32 коп. (551,20*110%) на наступний розрахунковий рахунок:

отримувач коштів - УДК у Солом'янському районі м. Києва;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812;

рахунок отримувача 0010;

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві;

код банку отримувача - 820019.

Суду необхідно надати оригінал квитанції.

У випадку, коли особа звільняється від сплати судового збору, до Апеляційного суду м. Києва слід надати копії документів, що підтверджують наявність пільг щодо сплати судового збору.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України, її слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року

Клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз'яснити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 право протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду усунути виявлені недоліки.

У випадку невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною й підлягатиме поверненню.

Суддя:

Справа № 752/9864/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12234/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.