У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих умисним пошкодженням майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 році ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 05 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_5 відбулася сварка, в результаті якої останній завдав йому тілесних ушкоджень та через неприязні відносини розбив залізною трубою його автомобіль, чим завдав збитків на суму 44 212 грн 25 коп., факт їх спричинення підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000362. Позивач вказував, що неприязні стосунки між сторонами склалися вже давно. 21 липня 2015 року відповідач намагався нашкодити йому, навмисно переїхавши своїм транспортним засобом посіви соняшника, що підтверджується висновком Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, проте ОСОБА_5 тоді повністю відшкодував шкоду і позивач забрав свою заяву з міліції. Однак з приводу пошкодження автомобіля відповідач не бажає добровільно відшкодовувати йому збитки.

У зв'язку з викладеним, посилаючись на вимоги ст. 22, ч.1 ст. 1166 ЦК України, ОСОБА_4 просив стягнути на його користь з ОСОБА_5 майнові збитки за пошкодження автомобіля у розмірі 44 212 грн 25 коп.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 44 212 грн 25 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 знаходячись біля кафе-бару «Зоря» по вул. Леніна, 42, с. Слов'янка, Межівського району, Дніпропетровської області, в присутності ОСОБА_6, безпричинно спричинив позивачу тілесні ушкодження, після чого пошкодив його автомобіль «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1. Ці відомості, відповідно до заяви ОСОБА_4 від 25 жовтня 2015 року, були внесені до ЄРДР та заведено кримінальне провадження за № 0000362, правова кваліфікація: ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності № 6615 наданого ФОП ОСОБА_7 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04 листопада 2015 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Kia Rio 1/6 MPi Luxe 5 MT(DX), державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті пошкодження автомобіля, складає 44 212 грн 25 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що висновок позивача про скоєння у відношенні нього кримінального правопорушення є передчасним, оскільки вироку стосовно відповідача не увалено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що пошкодження автомобіля позивача виникли з вини відповідача і між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

О.М. Ситнік