Справа № 463/2464/16 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5073/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 30 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено заборону на зняття основного тіла з депозитних рахунків №0300 та №5132, відкритих на ім"я ОСОБА_6, а саме: за договором банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 13.08.2015 року та за договором № SAMDNWFD01 від 09.06.2015 року.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_6. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з"ясованих обставинах, що мають значення для справи. Також вважає, що суд оскаржуваною ухвалою допустив невідповідність виду забезпечення позову, який позивач просила застосувати. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 травня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову являється поділ спільного майна подружжя, а саме: грошові кошти, які знаходяться в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунках № 0300 та № 5132 відкриті на імя ОСОБА_6 за договором банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 13.08.2015 року та за договором № SAMDNWFD01 від 09.06.2015 року, а також автомобіль марки "Mazda CX 7", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова JM3ER12

В позовній заяві ОСОБА_3 вищезгадані грошові кошти та автомобіль просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунку № 0300 відкритого на ім"я ОСОБА_6, за договором банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 13.08.2015 року у розмірі 22500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 23 травня 2016 року становить 567 000 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунку № 5132 відкритого на ім"я ОСОБА_6, за договором банківського вкладу № SAMDNWFD01 від 09.06.2015 року у розмірі 4000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 23 травня 2016 року становить 100 800 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіль марки "Mazda CX 7", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова JM3ER12.

Одночасно з подачею позовної заяви, ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити позов шляхом накладення заборони на зняття основного тіла з депозитних рахунків № 0300 та № 5132 відкритих на ім"я ОСОБА_6, а саме за договором банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 13.08.2015 року та за договором № SAMDNWFD01 від 09.06.2015 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в зв"язку з чим позбавить позивача права на її частку у спільному майні, набутому за час проживання подружжям.

З такими висновками судова колегія погоджується з наступних обставин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і на підставі закону вжив вказані заходи забезпечення позову, а саме: накладенням заборони на зняття основного тіла з депозитних рахунків № 0300 та № 5132 відкритих на ім"я ОСОБА_6, а саме: за договором банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 13.08.2015 року та за договором № SAMDNWFD01 від 09.06.2015 року. Обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскільки, вжиті судом заходи забезпечення позову, як вбачається з позовної заяви, стосуються суті спору, який виник між сторонами стосовно поділу майна подружжя, та гарантує виконання можливого ухваленого на користь позивача по справі рішення, а невжиття вжитих судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, так як відповідач самостійно зможе розпорядитися коштами, які знаходяться на вищезгаданих рахунках.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано і на підставі закону вжив вказані заходи забезпечення позову, оскільки, вжиті судом заходи забезпечення позову гарантують виконання можливого ухваленого по справі рішення, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону при постановленні ухвали про забезпечення позову від 30 травня 2016 року та не можуть бути прийняті до уваги, так як не спростовують висновки суду.

Згідно з п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала про забезпечення позову відповідає нормам процесуального права, ґрунтується на матеріалах справи, підстав для її зміни або скасування немає, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід відхилити, а ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 травня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 30 травня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2