Справа № 487/446/16-ц
Провадження № 2/487/823/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді: Біцюк А. В., при секретарі: Бавикіній Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони протягом трьох років проживають окремо, кожен своїм життям, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

До судового засідання позивачка не з*явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача до судового засідання не з*явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з*явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2001 року Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, за актовим записом №591.

Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що протягом трьох років сторони проживають кожен своїм життям, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Післяшлюбне прізвище позивача визначити як ОСОБА_3.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.5, 8, 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 2001 року Відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, за актовим записом №591.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ А. В. БІЦЮК