справа № 361/8817/15-ц
провадження № 2-с/361/23/16
УХВАЛА

10 травня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила поновити їй строк предявлення до суду заяви про скасування судового наказу, скасувати судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року, який видано у цивільній справі № 2-2904/2010, про стягнення з неї на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (далі Підприємство) суми заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 грудня 2007 року по 01 квітня 2010 року в розмірі 4462 грн. 97 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., посилаючись на те, що стягувачем Підприємством невірно нарахована заборгованість по оплаті цих послуг, що є підставою для скасування даного судового наказу, оскільки між сторонами має місце спір щодо надання та оплати комунальних послуг, який має вирішуватися за правилами позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишено без задоволення.

Підставою залишення вказаної заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу без задоволення було те, що оскаржуваний заявником судовий наказ від 16 липня 2010 року судом у цивільній справі № 2-2904/2010 не видавався, у цій справі суд ухвалив заочне рішення, порядок перегляду та оскарження якого передбачений ст. ст. 224-232 ЦПК України.

Не погоджуючись із цією ухвалою, заявник ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2016 року зазначену ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 липня 2010 року у справі № 2-2904/2010 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційний суд Київської області у своїй ухвалі вказав на те, що, звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу, заявником ОСОБА_1 копію оскаржуваного нею судового наказу до заяви додано не було та не зазначено судовий наказ, який видався судом, що було підставою залишення заяви ОСОБА_1 без руху, так як фактично предмет оскарження заявником не був зазначений та є відсутнім.

05 травня 2016 року автоматизованою системою документообігу суду подану 21 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу розподілено на розгляд судді Дутчаку І.М.

Із заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу видно, що 10 грудня 2015 року із листа Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 30 листопада 2015 року за вих. № 39840 заявнику ОСОБА_1 стало відомо про те, що 16 липня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-2904/2010 про стягнення з неї на користь Підприємства заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 4462 грн. 97 коп. за період з 01 грудня 2007 року по 01 квітня 2010 року та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Вважаючи виданий судом 16 липня 2010 року виконавчий лист у справі № 2-2904/2010 судовим наказом у даній справі, ОСОБА_1 просила скасувати судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року у справі № 2-2904/2010.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ч. 3 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають цивільні справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Порядок розгляду цивільних справ у суді першої інстанції у наказному провадженні передбачений розділом ІІ ЦПК України (ст. ст. 95 106), а порядок розгляду цивільних справ у позовному провадженні визначений розділом ІІІ (ст. ст. 107 2333).

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 1 п. 1 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження розяснив, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження та обовязково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк предявлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для предявлення до виконання.

У абз. 1 п. 16 цієї ж постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що за своїм змістом судовий наказ повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 103 ЦПК України. Ураховуючи, що судовий наказ одночасно є виконавчим документом і виконавчий лист не видається, він також має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції Закону від 4 листопада 2010 року № 2677-VI). Зокрема, він (судовий наказ) обовязково має містити положення про дату видачі судового наказу стягувачеві, дату набрання ним законної сили та строк предявлення судового наказу до виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист, який має відповідати вимогам до виконавчого листа, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Судовий наказ і виконавчий лист є різними за формою і змістом, порядком видачі та порядком оскарження виконавчими документами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

За формою і змістом заява про скасування судового наказу має відповідати вимогам, що встановлені ч. 3 ст. 105 ЦПК України. Зокрема, у заяві про скасування судового наказу обовязково має бути зазначено: наказ, що оспорюється; посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача; перелік документів, що додаються до заяви (п. п. 3, 5, 6 ч. 3 ст. 105 ЦПК України).

Заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року у цивільній справі № 2-2904/2010 не відповідає вимогам, встановленим ст. 105 ЦПК України.

У порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 105 ЦПК України у поданій до суду 21 грудня 2015 року заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 судовий наказ, що оспорюється, фактично не зазначила, дату його отримання не вказала, посвідчену копію цього оспорюваного судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року, виданого у справі № 2-2904/2010, до заяви про скасування судового наказу не додала, що унеможливлює вирішення питання про прийняття даної заяви до розгляду.

Згідно із ч. 6 ст. 105 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу вимогам ст. 105 ЦПК України не відповідає, вона підлягає залишенню без руху.

Виходячи з наведеного, заявнику ОСОБА_1 необхідно усунути вказані недоліки поданої нею до суду 21 грудня 2015 року заяви про скасування судового наказу, зокрема: вказати, який саме судовий наказ, а не виконавчий лист, вона оспорює, та зазначити дату отримання заявником копії цього судового наказу разом із копіями доданих до нього документів.

Крім того, на виконання вказівок апеляційного суду, для вирішення питання щодо прийняття судом до розгляду заяви ОСОБА_1 від 21 грудня 2015 року про скасування судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року у цивільній справі № 2-2904/2010 заявнику необхідно надати суду належним чином посвідчену копію оспорюваного нею судового наказу. Інакше заява ОСОБА_1 про скасування цього судового наказу буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків до 01 червня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.