Справа № 368/1131/16-ц
провадження № 2/368/606/16
Рішення

Іменем України

"06" вересня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької РДА про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок, -

встановив:

позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку за № 10 по вул.. Польова, с. Расавка (Ліщинська), Кагарлицького району, Київської області з надвірними будівлями та спорудами, посилаючись на те, що 28 лютого 2015 року помер їхній батько - ОСОБА_3 та 26 січня 2016 року померла їхня мати ОСОБА_4 та після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) та житлового будинку № 10 по вул. Польова, с. Расавка (Ліщинська), Кагарлицького району, Київської області.

Спадкоємцями на зазначене майно, що належало померлим за законом є вони позивач та відповідач по справі. Але його брат відповідач по справі відмовився від спадщини і належним чином оформив це в нотаріуса.

Частину спадщини, а саме: земельну ділянку (пай) він оформлятиме у встановленому законодавством порядку, маючи державний земельний акт, як правовстановлюючий документ.

Оформити спадщину на житловий будинок 10 по вул. Польова в с. Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області він не може так як вказаний будинок в установленому порядку в БТІ зареєстрований не був, а відтак відсутній правовстановлюючий документ на обєкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підлягає обовязковій державній реєстрації.

За таких умов, коли спадкодавець за життя не оформив та не зареєстрував право власності на даний будинок в БТІ, реєстратор права власності на нерухоме майно, не може видати йому витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Станом на даний час здійснено його інвентаризацію, але зареєструвати його в установленому законом порядку неможливо в звязку з тим , що відповідно до п.2.3. , п.3.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року , заяву для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно подає власник або особа , яка належним чином уповноважена.

Враховуючи, що власник нерухомого майна помер і згідно частини 4 ст.25 ЦПК України її цивільна правоздатність припинилась в момент смерті, він не може подати від свого імені заяву до органу реєстрації права власності на нерухоме майно чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану дію , виникла необхідність звернутись до суду для визнання права власності на обєкт нерухомості, житловий будинок 10 по вул. Польова, с. Расавка (Ліщинська), Кагарлицького району, Київської області за ним спадкоємцем за законом , ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність. Про день та час розгляду справи йому відомо.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність. Позов визнає.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

28 лютого 2015 р. помер ОСОБА_3.

26 січня 2016 року померла ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, який розташований в с. Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області по вул. Польова, 10 та земельна ділянка частка (пай).

Отже, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишився вищезазначений житловий будинок та земельна ділянка.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особу, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняті спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 із спадкоємців першої черги залишились його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_4 спадщину не прийняла, оскільки померла.

Після смерті ОСОБА_4 залишилися спадкоємцями позивач та відповідач.

За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 44/2016.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок № 10 по вул. Польова в с. Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку за № 10 по вул.. Польова в с. Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області з надвірними будівлями та спорудами.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької РДА про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку за № 10 по вул.. Польова в с. Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області з надвірними будівлями та спорудами.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко