Справа № 363/4756/15-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Провадження № 22-ц/780/3934/16 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 1 06.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Мельника Я.С., Лівінського С.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, який збільшила в ході розгляду справи та обґрунтовувала тим, що 17 січня 1998 року між ними зареєстровано шлюб, який розірвано 02 грудня 2004 року, про що був зроблений відповідний запис у Книзі реєстрації розірвання шлюбів за №1323 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві.

Зазначала, що фактично їх шлюбні стосунки не припинялись і вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, відпочивали разом та справляли свята. Вдруге між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 02 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві (актовий запис №407).

Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період шлюбу відповідач придбав земельну ділянку на АДРЕСА_2.

Також відповідач є власником житлового будинку та земельної

ділянки під ним, яка розташована по АДРЕСА_1. Цю садибу сторони отримали вступивши до СТ «Лісова поляна - 2» у 1992 році, відтоді вони почали будівництво дачного будинку. Будівництво було закінчено приблизно у 2004 році. Свідоцтво на право власності на садовий будинок видане від 13.01.2006 року.

Крім цього, в спільній сумісній власності подружжя перебуває автомобіль марки Нyndai Тucson (державний номер НОМЕР_1) та автомобільний причіп марки ПГМФ (державний номер НОМЕР_2).

Право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1, земельну ділянку по АДРЕСА_2, автомобіль марки Нyndai Тucson (державний номер НОМЕР_1) та автомобільний причіп марки ПГМФ (державний номерний знак НОМЕР_2) зареєстровано за її колишнім чоловіком ОСОБА_3 Перебуваючи в шлюбі вона (позивачка) не вимагала від відповідача щоб її дані були зазначені як співвласника будинку, автомобіля, бо знала, що будинок вони будували разом за спільні кошти і автомобіль теж придбали за спільні кошти, а тому відповідно до Сімейного кодексу України останні є об'єктом спільної сумісної власності.

На сьогоднішній день, юридично вона (позивачка) не є власником ? частини будинку, який розташований по АДРЕСА_1, ? частини земельної ділянки по АДРЕСА_2, ? частини автомобіля марки Нyndai Тucson (державний номер НОМЕР_1) та ? частини автомобільного причепа марки ПГМФ (державний номерний знак НОМЕР_2).

На підставі викладеного просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2655 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобільного причіпу марки ПГМФ (державний номер НОМЕР_2), стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину вартості автомобіля марки Нyndai Тucson, 2009 року випуску в розмірі 172837 грн. 65 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2655 га з кадастровим номером НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, а іншу ? частину цієї земельної ділянки залишено у власності ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобільного причіпу марки ПГМФ (номерний знак НОМЕР_2), а іншу ? частину даного причепу залишено у власності ОСОБА_3

У задоволенні позовних вимог щодо визнання об'єктом сумісної власності та визнання права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1, а також про стягнення з відповідача ОСОБА_3 ? частини вартості автомобіля марки Hyundai Tucson, 2009 року випуску, відмовлено в повному обсязі.

У своїй апеляційній скарзі з підставпорушення судом норм матеріального і процесуального права позивачка просить частково скасувати зазначене рішення суду, а саме, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо визнання об'єктом сумісної власності та визнання права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1 та в частині відмови у стягненні з відповідача ОСОБА_3 ? частини вартості автомобіля марки Hyundai Tucson, 2009 року випуску, в розмірі 172837 грн. 65 коп.

Просила ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме, визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину вартості автомобіля марки Hyundai Tucson, 2009 року випуску, в розмірі 172837 грн. 65 коп. та суму сплаченого судового збору. В решті позовних вимог рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12.05.2016 року залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.74 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що 17 січня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації в цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві (актовий запис №16 (а.с.6).

02 грудня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано, про що був внесений відповідний запис у Книгу реєстрації розірвання шлюбів за №1323 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві.

Вдруге між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб 02 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві (актовий запис №1323 (а.с.7).

Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей, а саме: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Судом встановлено, що в період шлюбу відповідач придбав земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Крім цього, в спільній сумісній власності подружжя перебуває автомобіль марки Нyndai Тucson (державний номер НОМЕР_1), та автомобільний причіп марки ПГМФ (державний номер НОМЕР_2).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст. ст.60, 61, 70, 71 СК України, а також положеннями ЦК України стосовно права спільної сумісної власності та права на поділу майна подружжя.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.61 СК України об'єктом прав спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за виключенням з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє прав спільної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За ч.ч.1, 2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Таким чином, оскільки судом було встановлено та не заперечувалось сторонами, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 та автомобільний причіп марки ПГМФ (номерний знак НОМЕР_2) були набуті сторонами під час перебування у шлюбі, то вони, як вірно вважав суд першої інстанції, є об'єктами спільної сумісної власності і згідно зазначених положень ст.ст.60-68, 70 СК України належать сторонам у рівних частинах.

Автомобіль марки Нyndai Тucson (державний номер НОМЕР_1) проданий в період шлюбу і відповідно був переєстрований за довідкою-рахунком на іншого власника.

Оскільки будинок АДРЕСА_1 позивач придбав у період часу, коли не перебував у шлюбі, а саме, 25 вересня 1996 року, то як вірно вважав суд першої інстанції, це майно є особистою власністю відповідача. Крім того, суду не надано доказів того, що будівництво садового будинку здійснювалось за спільні кошти подружжя. Також судом було правильно враховано, що спірний садовий будинок вже був предметом судового розгляду, в результаті чого було встановлено, що спірне нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_3 у встановленому порядку і набуте ним у період, коли він не перебував у шлюбі з відповідачкою (а.с.28).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги щодо поділу садового будинку та земельної ділянки під ним, а також про стягнення ? частини вартості автомобіля марки Нyndai Тucson вірно не підлягали до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: