Провадження № 22-ц/779/1500/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г.В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

08 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Горблянського Я.Д., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» про визнання незаконним наказу №54-к від 03.10.2011 року в частині звільнення ОСОБА_2, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою представника ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2 Визнано недійсним наказ Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» №54-к від 3 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_2 з роботи, стягнуто з відповідача на її користь 89 967,24 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням представник ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що встановивши, що звільнення позивача проведено без згоди вищого профспілкового органу, суд не зупинив провадження в даній справі та не звернувся до останнього про надання згоди на звільнення працівника.

Вислухавши доповідача, думку представника позивача, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі слід зупинити з таких підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив, в тому числі із того, що відповідачем на надано належних доказів на підтвердження факту погодження звільнення ОСОБА_2 з профспілковим органом, членом якого вона була. В ході розгляду справи вжиті заходи щодо отримання згоди (чи відмови в наданні згоди) первинної профспілкової організації, однак у зв'язку із ліквідацією останньої, отримання згоди на звільнення працівника унеможливлене. Відтак, прийшов до висновку щодо відсутності згоди профспілкового комітету на звільнення позивача з роботи.

За змістом статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно виборний орган цієї первинної профспілкової організації розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідні положення містяться також і в ст. 39 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності».

За змістом частини 9 статті 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» аналогічно передбачено вирішення спору про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення.

Як вбачається із листа територіальної профспілкової організації №3 профспілки працівників Збройних Сил України №8 від 20.01.2014 року адміністрація Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» не зверталася із поданням на дачу згоди на звільнення члена профкому первинної профспілкової організації позивача, відповідно згоди на її звільнення президія не давала (а.с.89 т.1).

Тобто, на засіданні територіальної профспілкової організації №3 профспілки працівників Збройних Сил України вказане питання не розглядалося.

Відтак, провадження у справі слід зупинити, надавши територіальній профспілковій організації №3 профспілки працівників Збройних Сил України термін до 29 вересня 2016 року для вирішення питання щодо дачі згоди (чи відмову у дачі згоди) на звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Керуючись ст. 43 КЗпП України, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Надати територіальній профспілковій організації №3 професійної спілки працівників Збройних Сил України (м. Львів, вул Княгині Ольги,5) термін до 29 вересня 2016 року для вирішення питання щодо дачі згоди (чи відмову у дачі згоди) на звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» в особі Деревообробного заводу державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» про визнання незаконним наказу №54-к від 03.10.2011 року в частині звільнення ОСОБА_2, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на час вирішення даного питання зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Я.Д. Горблянський

Л.В. Ясеновенко