АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/1445/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1930/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Карпусь С.А.,

суддів: Ярмолюка О.І., Федорової Н.О.

секретаря Бондаря О.В.

з участю: ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову зазначала, що з 19 червня 2002 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, який є батьком двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вона є інвалідом III групи, з 2007 року перебуває на обліку в Хмельницькому онкодиспансері та потребує постійного медикаментозного лікування. У звязку з хворобою не може забезпечити себе самостійно.

Посилаючись на те, що відповідач офіційно працевлаштований, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, проте останні пять місяців ухиляється від утримання сімї, просила суд стягувати з ОСОБА_3 на її користь на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Провадження № 22ц/792/1930/16

Доповідач Карпусь С.А. Категорія № 48,50

необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Вона посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, зокрема положень ч.ч.1-4 ст. 75, ч.ч.1,2 ст. 76, ст. 90 Сімейного Кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просив апеляційну скаргу відхилити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_3 заперечував апеляційну скаргу, посилаючись на неспроможність надавати допомогу позивачу в такому розмірі, оскільки він сплачує аліменти на спільних двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як видно з матеріалів справи, розмір пенсії позивача як інваліда Ш групи становить 1 230 грн..

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2016 року 1074 грн., з 1 травня 1130 грн., з 1 грудня 1 247 грн..

Отже, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України і правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на її утримання як непрацездатної дружини.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог статті 75 СК України та правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року № 6-3066цс15, яка згідно зі ст. 360'7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом не було прийнято до уваги доводи позивача і не враховано, що вона стала інвалідом Ш групи під час шлюбу, систематично потребує лікування, коштів на яке у неї не вистачає, наявного в неї доходу недостатньо для придбання предметів вжитку, всіх необхідних медикаментів, не ґрунтуються на законі.

Як встановлено судом, позивачка отримує пенсію у розмірі 1230 грн., яка вище прожиткового мінімуму, а зазначена ч. 4 ст. 75 СК України презюмує, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До такого висновку прийшов суд першої інстанції, навівши відповідні докази та обґрунтування.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_7

Суддя /підпис/ ОСОБА_8

Суддя /підпис/ ОСОБА_9

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь