Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1398/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01.08.2016 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 1207/13220/12 від 12 квітня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17168 (сімнадцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 40 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок, всього 17383 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят три) гривні. У своїй заяві заявниця просить звернути стягнення згідно вказаного рішення суду на квартиру боржника ОСОБА_2, що розташована в АДРЕСА_1 років Жовтня, б. № 8-аАДРЕСА_2 для реалізації її в рахунок погашення боргу.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 1207/13220/12 від 12 квітня 2013 року було солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17168 (сімнадцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 40 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок, всього 17383 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят три) гривні.

На підставі вказаного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист, 23 серпня 2013 року Державною виконавчою службою Луганського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12 вересня 2013 року Державною виконавчою службою Луганського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт та заборону відчуження квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 років Жовтня, б. № 8-аАДРЕСА_2.

Разом з тим, відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін, і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Зміна у способі і порядку виконання виникає тоді, коли при виконанні рішення суду, яким присуджені певні речі, кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності. Це дає підставу для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Отже, матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Виконання рішення суду можливо без зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Таким чином, заява про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини рішення суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-ХІV.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також встановлення чи про зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. По інших рішеннях відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Тож, на думку суду, викладені заявницею вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Тому, суд вважає, що у задоволенні заяви про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 373 ЦПК України - суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 1207/13220/12 від 12 квітня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17168 (сімнадцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 40 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок, всього 17383 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят три) гривні, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І.Суський