Провадження № 22-ц/780/784/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 23.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

23.02.2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Олійника В.І.,Мельника Я.С.

при секретарі:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ТОВ «Зараз-1» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015 року за позовом ТОВ «ЗАРАЗ-1» до ОСОБА_3 про усунення порушень і повернення майна у попередній стан,

встановила:

Рішенням Києво-Святошинського районного судлу Київської області від 19.11.2015 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЗАРАЗ-1» до ОСОБА_3 про усунення порушень і повернення майна у попередній стан відмовлено.

ТОВ «ЗАРАЗ-1» звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначає що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та не дав належну оцінку доказам, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права . Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів порушення відповідачами умов укладених між сторонами правочинів.

Судова колегія, вважає що висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Судом першої інстанції встановлено,що Наказом № 2 від 14 жовтня 2014 року ТОВ «Зараз-1» «Про посилення заходів, спрямованих на схоронність житлового фонду та контролю за дотриманням законодавства» зобов»язано помічника директора ОСОБА_4 довести до відома власників квартир на території ЖК «Чайка» інформацію про заборону: зміни фасадів будинків, що полягає у здійсненні перефарбування фасаду у колір, що не відповідає паспорту оздоблювальних робіт на будинок; заміни металопластикових склопакетів на такі, що не відповідають кольору та зовнішньому вигляду, відображеному в паспорті оздоблювальних робіт на будинок; встановлення кондиціонерів у інших місцях, крім балкону (лоджії) у межах квартири. Виведення конденсату від кондиціонера має здійснюватись у каналізацію квартири; скління балконів (лоджії) та встановлення будь-яких конструкцій, що обмежують аварійний вихід з квартири через балкон (лоджію).

Позивач стверджує, що Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 однак доказів на підтвердження цього суду першої інстанції не надав.

В травні 2015 року ТОВ «Зараз-1» стало відомо, що власником квартири квартири АДРЕСА_1 здійснено скління лоджії в межах однієї квартири без отримання відповідних погоджень і дозволів. Листом від 30 червня 2015 року № 64 ОСОБА_3 було направлено вимогу про демонтування та повернення майна у попередній стан.

Згідно копії листа ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 12 лютого 2014 року № 78, в якому вказано, що Інститут розглянув листа директора ТОВ «Зараз» № 22 від 27 січня 2014 року і повідомив, що власником квартири АДРЕСА_2 при здійсненні скління лоджії в межах однієї квартири житлового будинку без отримання погоджень і дозволів були порушені вимоги чинного законодавства України, а саме у випадку, що розглядається, самовільна заміна проектного рішення власником квартири № 40-засклення лоджії у квартирі, що належить йому на праві власності, призвело до: а) погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасаду будинку в цілому; б) порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту мешканців квартири, що вимагаються діючими нормативними документами в галузі будівництва, а саме: не виконуються обовязкові нормативні правила влаштування другого евакуаційного виходу з квартири через відстої на її лоджії.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що лист ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» від 12 лютого 2014 року № 78, наданий ТОВ «Зараз» щодо самовільної заміни проектного рішення стосується власника квартири № 40 будинку № 24-засклення лоджії у квартирі, що належить йому на праві власності, а не власника квартири № 86 будинку № 19, з вимогами до якого звернувся позивач з вказаним позовом до суду.

Наданий позивачем лист директора ТОВ «Зараз» від 03 червня 2015 року № 64, адресований ОСОБА_3, згідно якого відповідача ОСОБА_3 було повідомлено, що засклення лоджії без згоди усіх власників квартир у багатоквартирному будинку і обслуговуючої організації є порушенням чинного законодавства України. Проект будівництва житлового комплексу «Чайка» було розроблено Українським державним науково-дослідним і проектним інститутом цивільного і сільського господарства «УкрНДІпроцивільсільбуд», і відповідно до паспорту фасаду житлового будинку засклення лоджій житлового будинку № 19 по вул. Лобановського в с. Чайки не передбачено. В листі зазначено, що відповідно до п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» допускається зміна фасадів житлових будинків, яка повинна носити системний характер для усього будинку. Скління існуючих балконів і лоджій заборонено. В листі запропоновано ОСОБА_3 у строк до 10 травня 2015 року усунути вищезазначені порушення, в протилежному випадку ТОВ «Зараз» змушене буде звернутись до державних та судових органів з вимогами про усунення порушень та повернення фасаду будинку у первісний стан. До листа позивачем додано копію витягу з Журналу реєстрації відправлених листів, де вказано, що 09 червня 2015 року направлено припис ОСОБА_2 за № 389.

Однак, позивачем не надано доказів, що даний лист від 03 червня 2015 року № 64 надіслано було рекомендованою кореспонденцією і вручено особисто відповідачу ОСОБА_3

Крім того , позивачем не надано до суду належних доказів, яким чином порушуються права саме ТОВ «Зараз-1» при зверненні до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що вимоги позивача ТОВ «Зараз-1» про зобов»язання ОСОБА_3 вчинити дії, а саме демонтувати засклення лоджії, що складається з металопластикового каркасу і віконних пластикових рам в квартирі № 86 в будинку №19 та повернути фасад будинку у попередній стан є не обґрунтовані.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому судова колегія вважає, що рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України судова колегія ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ « ЗАРАЗ-1» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: