Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1986/16-ц Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1Ю.(надалі - позичальник). Просило стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 14 630,78 грн., яка складається із: 377,32 грн. заборгованості за кредитом; 9 780,57 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 300 грн. заборгованості за пенею; штрафу 500 грн. (фіксованої частини) та 672,89 грн. (процентної складової). Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 12 жовтня 2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої зобовязання не виконав, кредит не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у звязку з чим виникла вищевказана заборгованість.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 14 630,78 грн., із яких: 377,32 грн. заборгованість за кредитом; 9 780,57 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 300 грн. заборгованість за пенею; штраф 500 грн. (фіксована частина) та 672,89 грн. (процентна складова). Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначає, що заборгованість за кредитом сплатив у 2013 році у повному обсязі.Строк дії картки сплинув у листопаді 2013 року. Банк збільшив процентну ставку в односторонньому порядку. Відповідно до умов надання кредиту, на які він погодився, коли отримував картку, щомісячна комісія становила 0 грн. Під час розгляду справи в суді першої інстанції він заявляв про сплив позовної давності, однак його заява не прийнята до уваги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що банк не пропустив строк позовної давності для звернення до суду та розмір заборгованості, визначений банком, відповідач не спростував.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно установлено, що 12 жовтня 2010 року між сторонами укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до нього ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі платою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг оглянутий у судовому засіданні апеляційною інстанцією, а читабельна копія анкети-заяви приєднана до матеріалів справи а.с.92).

Кредитна картка платіжна картка з встановленим кредитним лімітом.

Представник відповідача не оспорив той факт, що ОСОБА_1 особисто підписав вищевказану анкету-заяву. За таких обставин ОСОБА_1 погодися з тим, що заява-анкета разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пункт 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що строки та порядок погашення кредиту за кредитними картами зазначені у Памятці клієнта про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за кредитом.

Згідно з Памяткою клієнта кредитка «Універсальна» вбачається, що розмір обовязкового щомісячного платежу 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; процентна ставка на залишок заборгованості становить 2,5% на місяць або 30% на рік; комісія за обслуговування картрахунку - 0 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів за користування кредитом - 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 30 грн. за кожним випадком прострочення платежу; штраф у разі порушення строків платежу за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с.48).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Платіжна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі №134цс14 та є обовязковим для судів в силу приписів ст.360-7 ЦПК України.

У запереченнях на позов відповідач заявив про застосування строку позовної давності щодо всіх позовних вимог (а.с.46).

Суд першої інстанції, звернувши увагу на те, що строк дії карти (місяць і рік) листопад 2014 року, а не листопад 2013 року, як зазначається в апеляційній скарзі, а отже граничний строк її дії був до останнього календарного дня листопада місяця 2014 року та останній платіж здійснено відповідачем 23 грудня 2013 року в сумі 100 грн., обґрунтовано дійшов висновку, що на момент звернення банку до суду (на жовтень 2016 року) загальний строк позовної давності не сплинув, а тому доводи апеляційної скарги щодо строку дії платіжної картки спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції в цій частині відвідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. В силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До 23 грудня 2013 року відповідач вносив суми на повернення тіла кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.4-5). Перебіг позовної давності щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом переривався вчиненням відповідачем дій, які свідчили про визнання ним свого боргу до останнього платежу.

Судом першої інстанції враховано всі платежі, здійснені відповідачем, недостатність сум окремих платежів для виконання щомісячного грошового зобовязання у повному обсязі, черговість погашення вимог за грошовим зобовязанням, передбачену умовами договору та ч.1 ст.534 ЦК України, а тому обґрунтовано стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 377,32 грн., а відтак рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Стягуючи заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 9 780,57 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані умови договору в цій частині та розмір процентної ставки. Відповідно до умов договору заборгованість за процентами за користування кредитом складає 306,96 грн., враховуючи розмір процентної ставки, узгоджений сторонами при укладенні правочину, визнання відповідачем боргу та здійснені ним платежі.

Суд першої інстанції також неправильно визначився із правовою природою суми 3 300 грн. та помилково вважав її щомісячною комісією, хоча такого платежу за умовами договору, як зазначалося вище, не передбачено.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що йдеться про заборгованість з пені.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи умови договору та спеціальний річний строк позовної давності відносно неустойки, розмір заборгованості з пені, що підлягає до стягнення, складає 360 грн. (30 грн. х 12 =360 грн.).

Обчислення процентної складової штрафу є похідним від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання: (377,32 грн. + 306,96 грн.) х 5% = 34,21 грн.

Відповідно до ст.309 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду змінює рішення суду першої інстанції. Так, у звязку зі зменшенням заборгованості за процентами за користування кредитом з 9 780,57 грн. до 306,96 грн., заборгованості за пенею з 3 300 грн. до 360 грн. та штрафу (процентної складової) з 672,89 грн. до 34,21 грн. підлягає до зменшення і загальний розмір заборгованості за кредитним договором з 14 630,78 грн. до 1 578,49 грн.

Також залишається без змін рішення суду першої інстанції в частині фіксованої складової штрафу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (1 578,49 грн. х 100 :14 630,78 грн. = 10,79%; 1 378 грн. х10,79 : 100 = 148,67 грн.).

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2016 року змінити, зменшивши суми до стягнення наступним чином: загальний розмір заборгованості за кредитним договором з 14 630,78 грн. до 1 578,49 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом з 9 780,57 грн. до 306,96 грн., заборгованість за пенею з 3 300 грн. до 360 грн., штраф (процентну складову) з 672,89 грн. до 34,21 грн. та судові витрати з 1378 грн. до 148,67 грн.

Рішення в частині розміру заборгованості за кредитом у сумі 377,32 грн. та штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 грн. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: