Справа № 130/1718/16-ц
Провадження № 22-ц/772/2927/2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України у Вінницькій області Жмеринського районного сектору, за участю третоьї особи - Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди за надання фальсифікованих документів,-

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла вказана скарга.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30 серпня 2016 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати судового збору за її подання.

06 вересня 2016 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1, у якому він просить суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на свій майновий стан.

На підтвердження вказаних обставин скаржник надав копії відповідних документів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером і отримує пенсію за віком, сплачував аліменти на утримання дитини. Зазначив, що розмір пенсії, яка є єдиним джерелом його існування, становить 1130,00 грн. Після сплати аліментів залишається 438,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати враховуючи майновий стан сторони.

Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суддя, з огляду на обставини, викладені вище, прийшла до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга відповідає вимогам ст. ст. 294, 295 ЦПК України.

Керуючись ч.3 ст. 82, ч.ч.1,5 ст. 297 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відкрити апеляційне провадження у справі.

Суддя М.М. Якименко