АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/76/16 Головуючий 1 інстанції - Сиротников Р.Є
Справа № 2/6920/11 Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ПІДДУБНОГО Р.М.,

- ПШЕНІЧНОЇ Л.В.,

секретаря - Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_102 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2011 року позов задоволено: визнано право власності за ОСОБА_6 та іншими позивачами на житлові приміщення в будинку АДРЕСА_1, у тому числі: на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 24,02 кв.м. - за ОСОБА_45; на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 24,02 кв.м. - за ОСОБА_44; на квартиру НОМЕР_4, загальною площею 20,7 кв.м. - за ОСОБА_19; на квартиру НОМЕР_3, загальною плошщею 26,31 кв.м. - за ОСОБА_93

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2014 року вказане рішення в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_5 у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 43,05 кв. м. за ОСОБА_95, ОСОБА_96 та на квартиру НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 47,5 кв. м. за ОСОБА_18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_95, ОСОБА_96 та ОСОБА_18 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2014 року рішення в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_7 у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 25,6 кв. м. за ОСОБА_16 також скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_16 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року рішення районного суду в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_8 у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 29,65 кв. м. за ОСОБА_21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_21 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_95, ОСОБА_96 та ОСОБА_21 відхилено. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2014 року та від 02 грудня 2014 року залишені без змін.

В апеляційних скаргах:

ОСОБА_102 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_45 і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, посилаючись на те, що вона зі своєю сім»єю з 1987 року мешкають та зареєстровані в к.к.НОМЕР_10 будинку АДРЕСА_1 на підставі ордеру, який був виданий їй 24.02.2000 року як працівнику КП ЖКГ Трест « Південзахіденергобуд» на підставі сумісного рішення адміністрації, профкому і комітету комсомолу. Вказаний ордер ніким не оскаржувався і недійсним не визнавався. Більш того, відповідно до договору найму житлового приміщенння від 01.07.2005 року їй додатково передано у безстрокове користування кімнату НОМЕР_9.

Як убачається з листа КП «ХТМ» від 27.02.2015 року керівництвом будинкового комітету у серпні 2009 року без зміни особових рахунків була змінена нумерація кімнат з присвоєнням нових номерів внаслідок чого №№ кімнат НОМЕР_10 змінено на НОМЕР_11.

Оскаржуваним рішенням без належних та достовірних підстав визнано, що ОСОБА_45 мешкає в квартирі НОМЕР_1, що є кімнатою НОМЕР_9 за старою нумерацією та невід»ємною частиною квартири НОМЕР_11, де проживає вона зі своєю сім»єю і де ніколи не проживав ОСОБА_45

ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_2 (кол.НОМЕР_12) за ОСОБА_44 і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, посилаючись на те, що дійсним наймачем вказаної житлової площі є вона відповідно до ордеру, виданого їй на підставі спільного рішення адміністрації, профкому і комітету комсомолу як працівнику ЖКГ Трест «Південзахіденергобуд", зареєстрована і постійно проживає в цій квартирі, у той час як ОСОБА_105 ані вона ані ніхто з сусідів ніколи не бачили.

ОСОБА_4 просить скасувати рішення в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_4 ( кол. НОМЕР_13) за ОСОБА_19, посилаючись на те, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 27.01.2009 року за нею визнано право користування вказаною житловою площею, а рішенням Московського райвиконкому від 27.10.2009 року її визнано наймачем квартири НОМЕР_13, в якій вона зареєстрована і постіно мешкає.

ОСОБА_19 ані вона, ані члени її родини, ані сусіди ніколи не бачили на даній житоловій площі.

ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на квартиру НОМЕР_3 (кол.НОМЕР_14) за ОСОБА_93 і ухвалити нове рішення про визнання права власності на вказану житлову площу за ним.

При цьому посилається на те, що житлову площу: кімнату НОМЕР_14 у гуртожитку по АДРЕСА_1 він отримав на підставі ордеру № 134/29/488 СО від 18.02.2003 року, зареєстрований і постійно мешкає за вказаною адресою.

З невідомих йому причин у серпні 2015 року особові рахунки, за якими він сплачував усі платежі були переоформлені на ОСОБА_93

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_19 просить про її відхиленння і залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що вказаною особою не доведено правомірність її проживання в квартирі НОМЕР_4, оскільки рішенням суду, на яке посилається ОСОБА_4 підтверджено факт проживання останньої в квартирі НОМЕР_13.

Крім того, за даними технічного паспорту на квартиру НОМЕР_4 її житлова площа становить 12,6 кв.м., у той час як в довідці, виданій апелянту ВАТ " Трест " Південзахіденергобуд" за вих № 120, житлова площа кімнати (квартири) НОМЕР_13 становить 12.94 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02.07.2015 року у справі № 643/19789/13-ц встановлено, що згідно довідок КП " ХМБТІ" від 18.06.2014 року і від 23.10.2014 року первинна інвентаризація будинку проводилась 10 листопада 2009 року як багатоквартирного житлового будинку з відповідною нумерацією квартир на підставі листа КП " Жилкомсервіс". Інша технічна документація щодо присвоєння або зміни нумерації квартир відсутня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з"явилися в засідання апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_102 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_5, - частковому задоволенню з таких підстав.

У обгрунтування заявлених вимог позивачі, у тому числі ОСОБА_19, ОСОБА_45, ОСОБА_44, ОСОБА_93 посилались на те, що вони зареєстровані і тривалий час проживають в будинку АДРЕСА_1.

При приватизації державного підприємства "Трест Південзахіденергобуд"із вартості цілісного майнового комплексу було вилучено вартість державного майна, до складу якого входили житлові будинки та гуртожиток по АДРЕСА_1

За планом приватизації цей гуртожиток підлягав передачі у комунальну власність як об"єкт державної власності.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 25.03.1998 року були прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства.

Згідно листа Головного управління житлово- комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-6 від 17.04.2009 р. за інформацією Головного управління статистики в Харківській області (звіт 1-Житлофонд) встановлено, що колективне підприємство житлово - комунального господарства «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили свою діяльність станом на 01.01.2008 року і неможливо, також, визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку з мешканцями за вказаною адресою не увійшла ні до одного з іх статутних фондів з новостворених підприємств, разом з цим була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд».

Рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 року вказану будівлю виключено з числа гуртожитків та присвоєно статус будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку.

Посилаючись на те, що після завершення будівництва будинок по АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку не було прийнято до експлуатації і право власності на нього не зареєстровано, що унеможливлює передачу будинку у комунальну власність та подальшу приватизацію займаних квартир мешканцями будинку, позивачі вважали, що у відповідності до вказаного рішення виконкому Харківської міської ради та чинного законодавства їх порушені права мають бути захищені шляхом визнання права власності на житлові приміщення, які вони займають на відповідних правових підставах.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд виходив з доведеності обставин, на які позивачі посилались в обгрунтування заявлених вимог, проживають у гуртожитку правомірно, постійно, тривалий час, тому набули право власності на житло, в якому проживають.

З вказаними висновками суду не можна погодитись в повній мірі, оскільки вони не грунтуються на законі, не відповідають обставинам справи, які судом встановлені неповно.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" основною умовою для реалізації права мешканців на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку є перехід гуртожитку у власність територіальної громади та прийняття місцевою радою рішення про передачу цих приміщень у власність мешканців гуртожитку.

З матеріалів справи убачається, що питання про передачу будинку АДРЕСА_1 у комунальну власність не було вирішено на час розгляду справи судом першої інстанції і не вирішено по теперішній час.

Рішенням Московської районної в місті Харкові ради від 28 жовтня 2008 року було створено Орган самоорганізації населення - Будинковий комітет "АДРЕСА_1, яким у 2009 році була замінена нумерація кімнат на 254 квартири вказаного будинку, у тому числі квартири НОМЕР_13 на НОМЕР_4; квартири НОМЕР_12 на квартиру НОМЕР_2, квартири НОМЕР_14 на квартиру НОМЕР_3, квартири № НОМЕР_10 на квартиру НОМЕР_11.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_19, ОСОБА_45, ОСОБА_44, ОСОБА_93 не були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1, мають реєстрацію за іншими адресами: ОСОБА_19 по АДРЕСА_2, ОСОБА_45, - по АДРЕСА_3; ОСОБА_44, - по АДРЕСА_4 ОСОБА_93 по АДРЕСА_5

Доказів перебування вказаних осіб у трудових відносинакх з підприємствами Тресту"«Південзахіденергобуд». матеріали справи не містять.

Всупереч визначеному законом процесуальному обов"язку вказані позивачі та їх представник не довели обґрунтованості своїх позовних вимог, не підтвердили належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України, доказами своє право на спірні житлові приміщення.

Посилання ОСОБА_19 на те, що в ситемі Тресту "Південзахіденергобуд» працював батько його дружини, а дружина - є акціонером підприємства не доводить його права на спірне житлове приміщення.

Разом з тим, ОСОБА_102 до апеляційної скарги додано копію ордеру № 134/37/176 СО, виданого їй на підставі спільного рішення адміністрації, профкому КП ЖКХ від 24.02.2000 року на право зайняття з сім"єю кімнат НОМЕР_10 у гуртожитку по АДРЕСА_1 01 липня 2005 року між нею та балансоутримувачем ВАТ Трест " Південзахіденергобуд». укладено договір найму жилого приміщення, за умовами якого у користування ОСОБА_102, як наймача передані кімнати НОМЕР_10, в будинку " АДРЕСА_1, загальною площею 69,35 Сім"я ОСОБА_103 має реєстрацію у будинку з 1987 року.

ОСОБА_3 зареєстрована в будинку з жовтня 1985 року, оселилась в кімнаті НОМЕР_12 на підставі ордеру, виданого їй у 1985 році на підставі спільного рішення адміністрації, профкому як працівнику ЖКГ Тресту "Південзахіденергобуд».

На підставі ордеру № 134/29488 СО на житлову площу в гуртожитку від 18 лютого 2003 року житлова площа в гуртожитку - кімнати НОМЕР_14 надана ОСОБА_5

Дані цих ордерів та записи в трудових книжках ОСОБА_102 і ОСОБА_3 підтверджують, що житлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 надавались вказаним особам під час перебування у трудових відносинах з КП ЖКГ "Південзахіденергобуд».

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 27 січня 2009 року за ОСОБА_4 визнано право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_13, а рішенням виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради від 27.10.2009 року № 221/11 ОСОБА_4 визнано наймачем вказаного житлового приміщення.

Рішенням Господарського суду Харкіської області від 29 жовтня 2015 року у справі № 922/4841/15, яке набрало законної сили, задоволено позов прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області :

- визнано незаконнними дії Органу самоорганізації населеня - Будинковий комітет " АДРЕСА_1 щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку АДРЕСА_1 у місті Харкові;

- визнано незаконними дії КП " Харківське міське бюро технічної інвентаризації по виготовленню 10.11.2009 року технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_1;

- зобов"язано КП " Харківське міське бюро технічної інвентаризації" провести повторні обміри і виготовити новий технічний паспорт на вказаний будинок відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773.

Наведені обставини свідчать про те, що судом за відсутності правових підстав було визнано право власності за ОСОБА_19, ОСОБА_45, ОСОБА_44, ОСОБА_93 на житлові приміщення, що зайняті іншими особами, які до участі у справі не залучені і були позбавлені можливості захистити свої права.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушеннями норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст 309 ЦПК України є підставами для скасування його в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_45, ОСОБА_44, ОСОБА_19, ОСОБА_93

Проте, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на квартиру НОМЕР_3 (кол.НОМЕР_14) є безпідставними, оскільки вказана особа не є позивачем і його позовні вимоги не були предметом розгляду суду першої інстанції, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч. І ст.307 , ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_102 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2011 року скасувати в частині визнання права власності на квартири в будинку АДРЕСА_1: НОМЕР_1 (кол.НОМЕР_15) за ОСОБА_45, НОМЕР_16( кол.НОМЕР_12) - за ОСОБА_44, НОМЕР_4 ( кол.НОМЕР_17)- за ОСОБА_19, НОМЕР_3 ( кол.НОМЕР_14) - за ОСОБА_93 і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_45, ОСОБА_44, ОСОБА_19, ОСОБА_93 про визнання права власності відмовити.

В іншій частині вказане рішення апеляційним судом не переглядалось.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.П. Зазулинська

Судді Р.М. Піддубний

Л.В. Пшенічна