Справа № 459/2651/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Марковець Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу Червоноградського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

В обґрунтування подання послалася на те, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівської області перебуває зведене виконавче провадження ЄДРВП № 51460564 по виконанню виконавчого листа № 459/1453/15-ц виданого 30.09.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 28070,25 грн. в користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» та стягнення судових витрат на суму 280,70 грн.

08.06.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При перевірці майнового стану боржника встановлено, що у боржника відсутні джерела отримання доходів та відсутні рахунки, на які можна було б звернути стягнення, останній не працевлаштований та на обліку УПФУ не перебуває, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, за ним не зареєстровані транспортні засоби, офіційно не працює та не перебуває на обліку ні в якості безробітного, ні в Пенсійному Фонді, ні в Фонді Соціального Страхування від нещасних випадків, інше нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

Оскільки боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, тому звернувся із даним поданням до суду.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд подання без його участі, просить подання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.07.2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 28070,25 грн. та судові витрати на суму 280,70 грн., на підставі якого 30.09.2015 року було видано виконавчі листи.

Із копій постанов, винесених державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби вбачається, що 08.06.2016 року відкрито виконавчі провадження по виконанню даних виконавчих листів і винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В матеріалах справи дійсно містяться дані, відповідно до яких вбачається, що державним виконавцем робились запити до відповідних установ щодо наявності у боржника будь-якого нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можливо було здійснити погашення боргу.

Із копій відповідей на такі запити видно, що у боржника відсутні джерела отримання доходів та відсутні рахунки, на які можна було б звернути стягнення, останній не працевлаштований та на обліку УПФУ не перебуває, не зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, за ним не зареєстровані транспортні засоби, офіційно не працює та не перебуває на обліку ні в якості безробітного, ні в Пенсійному Фонді, ні в Фонді Соціального Страхування від нещасних випадків, інше нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

Окрім цього встановлено, що боржник перетинає кордон України та документований паспортом ЕR046533.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав

людини і основоположних снобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і

свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і

є необхідними її демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права

передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи

свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім

тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки,

громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших

і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний

виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві

виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів

(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

За приписами п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесій здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Аналізуючи вищенаведені норми суд приходить до висновку, що основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобовязань.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу, в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник викликався до виконавчої служби і ухилявся від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Зокрема, суду надано копія повідомлення про вручення поштового відправлення, де немає відомостей що саме і коли було скеровано боржнику рекомендованим листом, тому суд не може вважати доведеним факт обізнаності останнього про дане виконавче провадження.

Крім того державним виконавцем не надано доказів про те, що ним вживались інші заходи в ході виконання судового рішення, зокрема здійснювався примусовий привід боржника. Що стосується акту державного виконавця про вихід за місцем проживання боржника, то суд до уваги такий також не приймає, оскільки у ньому не зазначено понятих.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів, з яких би вбачалося ухилення боржника від виконання виконавчих документів, а саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, зважаючи і на те, що у матеріалах справи відсутні докази обізнаності останнього про таке виконавче провадження.

Зважаючи на наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Новосад