Справа № 307/2276/16-ц
Провадження № 2/307/1296/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 вересня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги мотивують тим, що 21 лютого 2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, в с. Вонігово по вул. Центральна, відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем LANDROVER FREE LANDER, номерний знак НОМЕР_1. В результаті ДТП ОСОБА_1 була завдана матеріальна шкода, яка полягає в пошкодженні її майна - транспортного засобу DAEWOO FSO TF 60Y, номерний знак НОМЕР_2, на суму 15 830 грн. 00 коп., що підтверджується актом прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 27 травня 2016 року. Крім того, ОСОБА_2, яка була за кермом автомобіля DAEWOO FSO TF 60Y, номерний знак НОМЕР_2, була завдана моральна шкода, яка обумовлена стражданнями через безпеку за її життя та здоров'я, її життєві зв'язки були порушені, вона перебувала у постійному стресі. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 15 830 грн. 00 коп. та судові витрати, а ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та судові витрати.
Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, оскільки викликався в судове засідання через засоби масової інформації (а.с.40).
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які подані сторонами, суд прийшов до наступного висновку.
Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року, ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, за те, що 21 лютого 2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, в с. Вонігово по вул. Центральній, керуючи автомобілем LANDROVER FREE LANDER, номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного інтервалу, під час обгону допустив зіткнення з DAEWOO FSO TF 60Y, номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у доход держави у розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АОС654020, власником транспортного засобу DAEWOO FSO TF 60Y, номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_1 (а.с.9).
Із акту прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 27 травня 2016 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу ОСОБА_1, внаслідок пошкодження її автомобіля DAEWOO FSO TF 60Y, номерний знак НОМЕР_2, становить 15 830 грн. 00 коп. (а.с.10).
Згідно з нормами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, і з відповідача в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 15 830 грн. 00 коп.
Щодо вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідженими у суді матеріалами справи незаперечно встановлено, що ОСОБА_2, з вини відповідача ОСОБА_3, стала учасником ДТП. Очевидно, що вона перенесла і душевні страждання, нервовий стрес, переживання, оскільки, внаслідок пошкодження автомобіля вона певний час не могла ним користуватися, змушена була змінювати звичайний ритм свого життя, витрачала час на поновлення своїх прав, а тому, суд вважає, що в цій частині, позов підлягає до часткового задоволення, і достатньою сумою, яка здатна компенсувати моральні страждання ОСОБА_2, є сума у розмірі 3 000 гривень, виходячи із характеру, тривалості страждань та негативних наслідків, розумності та справедливості.
Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивачів слід стягнути документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, -
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 15 830 (п'ятнадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Ніточко