Справа № 308/6338/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про що 17.06.2006 р. в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 11. В даному шлюбі народилися спільні діти: - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утримані і виховані. Подружнє життя в подружжя не склалося, оскільки вони люди різних характерів, кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство ними разом не ведеться. Між сторонами втрачено почуття поваги один до одного. Крім цього, два роки позивач та відповідач проживають окремо один від одного, шлюб існує тільки формально. Позивач переконана, що подальша реєстрація шлюбу між нею і відповідачем суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме: позивач не хоче щоб шлюб який існує тільки формально став на заваді її особистого життя в майбутньому та негативно вплинув на її репутацію, а також на дітей.

На підставі вищенаведеного позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №11, від 17 червня 2006 року. Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії 1-ФМ №018421 від 17.06.2006 р. встановлено, що 17 червня 2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про що 17.06.2006 р. в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 11.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ №055297 від 25.01.2007 р. встановлено, що 22.01.2007 р. народився - ОСОБА_3, батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ №140468 від 22.07.2009 р. встановлено, що 18.07.2009 р. народився ОСОБА_4, батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 4. Ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 57-59, 60-62, 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 17 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №11 - розірвати.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5