АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-73 Головуючий у 1-й інстанції - Волокітіна Н.Б.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_4, Акціонерного товариства закритого типу "Дакрос" про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_4, АТЗТ "Дакрос" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд солідарно стягнув з ОСОБА_4, АТЗТ "Дакрос" на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" суму заборгованості, відсотки та пеню в розмірі 3 020 029 грн. 37 коп. та вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.108-109).

Апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо неправильності вирішення районним судом позовних вимог до АТЗТ "Дакрос", рішення суду поручителем боржника - АТЗТ "Дакрос", не оскаржується.

З огляду на викладене, рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ "ОТП Банк" до АТЗТ "Дакрос" в апеляційному порядку не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача, ОСОБА_5, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника позивача, Храновського В.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

24 липня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №СМ-SME009/375/2008. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 400 000 доларів США зі сплатою фіксованого відсотку, який становить 6,00% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), зі строком повернення коштів до 24 липня 2023 року.

26 вересня 2011 року між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Додатковий договір №4 до Кредитного договору від 24 липня 2008 року, відповідно до умов якого позичальнику були надані кредитні кошті в розмірі 3 010 813 грн. 14 коп., зі сплатою відсотків у вигляді плаваючої відкотної ставки - фіксованого відсотку 3,49% та FIDR.

Відповідно до п.1.9 частини №2 кредитного договору №СМ-SME009/375/2008 Банк має право вимагати дострокового виконання боржником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем умов цього Договору.

В порушення умов кредитного договору №СМ-SME009/375/2008, ОСОБА_4 кредитні кошти своєчасно не повертав та не сплачував відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем (а.с.6-7), станом на 21 червня 2013 року заборгованість відповідача по кредиту становить 2 866 036 грн. 63 коп. та заборгованість по сплаті відсотків - 150 013 грн. 76 коп.

Пунктом 4.1.1 частини №2 кредитного договору №СМ-SME009/375/2008 передбачено, що у разі прострочення позичальником строку повернення кредиту, сплати відсотків, він зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення. Станом на 21 червня 2013 року розмір пені у зв'язку із порушенням умов Договорів відповідачем ОСОБА_4 становить 3 978 грн. 98 коп.

26 червня 2013 року позивачем на адресу ОСОБА_4 направлялась відповідна Вимога про погашення заборгованості по кредитному договору №СМ-SME009/375/2008 (а.с.13), однак відповідна сума боргу у встановлений строк не була сплачена відповідачем.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №СМ-SME009/375/2008 від 24 липня 2008 року, Акціонерне товариство закритого типу "Дакрос" виступило поручителем на підставі Договору поруки № SR-SME009/375/2008 від 28 липня 2008 року (з урахуванням змін та доповнень, згідно Додаткового договору №1 від 26 вересня 2011 року).

Відповідно до п.1.1 Договору поруки поручитель зобов'язався відповідати за повне і своєчасне виконання боржником його зобов'язань перед кредитором у повному обсязі. Згідно з п.1.2 Договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

26 червня 2013 року позивачем на адресу відповідача АТЗТ "Дакрос", як поручителя по кредитному договору №СМ-SME009/375/2008, направлялась відповідна Вимога про виконання грошового зобов'язання по даному кредитному договору (а.с.9). Проте у встановлений строк заборгованість погашена не була.

В судовому засіданні було встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем по кредитному договору №СМ-SME009/375/2008 становить: сума боргу по тілу кредиту - 2 866 036 грн. 63 коп., сума боргу по відсотках - 150 013 грн. 76. коп., сума пені - 3 978 грн. 98 коп., а всього - 3 020 029 грн. 37 коп.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_4 та АТЗТ "Дакрос" на користь позивача заборгованість за кредитним договором №СМ-SME009/375/2008 від 24 липня 2008 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ПАТ "ОТП Банк" позову в частині вимог до ОСОБА_4, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.54-55).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду його представник, ОСОБА_5, також не навела таких обставин.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 посилається на те, що суд першої інстанції, розглянувши справу та ухваливши заочне рішення від 24 грудня 2013 року, порушив норми процесуального права та обмежив право на захист ОСОБА_4, оскільки останній перебував у відрядженні, у зв'язку з чим не отримував судову повістку, відтак не був належним чином повідомленим про дату і місце проведення судового засідання. Зазначає, що в поштовому повідомленні про вручення судової повістки, що міститься в матеріалах справи, зазначене лише прізвище відповідача, тобто підпис виконано не ним, а іншою особою.

Указані доводи апеляційної скарги є безпідставними з огляду на наступне.

Як убачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, завіреного штемпелем поштового відділення та підписом працівника поштового зв'язку, ОСОБА_4 9 грудня 2013 року особисто отримав судову повістку про виклик в суд на 24 грудня 2013 року об 11 год. 00 хв. (а.с.47).

Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 5 березня 2009 року, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Таким чином, вручення працівником поштового зв'язку одержувачу поштового відправлення, у тому числі листа з позначкою "Судова повістка", можливе лише за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу одержувача. При цьому Правила надання послуг поштового зв'язку не містять положення, відповідно до якого одержувач зобов'язаний засвідчувати факт отримання поштового відправлення особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що останній під час розгляду справи перебував у відрядженні, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи копії Наказу №14/69/13 від 19 грудня 2013 року, ОСОБА_4 відряджено у службове відрядження з 20 грудня 2013 року до 27 грудня 2013 року (а.с.95), у той час як судову повістку ОСОБА_4 отримав 9 грудня 2013 року (а.с.47).

З огляду на наведене, ураховуючи те, що ОСОБА_4 був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення у справі.

Крім того, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_4 у зв'язку з заочним розглядом справи був позбавлений можливості надати суду докази щодо сплати у повному обсязі тіла кредиту та відсотків за його користування, а посадові особи позивача відмовились надати документальне підтвердження виконання ОСОБА_4 зобов'язань за спірним кредитним договором.

Як убачається з матеріалів справи, переглядаючи заочне рішення від 24 грудня 2013 року, районний суд зобов'язав представника ОСОБА_4 надати докази щодо сплати у повному обсязі тіла кредиту та відсотків за його користування за спірним кредитним договором.

Відповідно до змісту Пояснень щодо неможливості виконання ухвали суду стороною відповідача зазначено, що всі докази щодо повної сплати тіла кредиту та відсотків за його користування були надані в оригіналах у справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", Іноземної компанії "Паладіум Інвест Трейд ЛТД", ОСОБА_7 про визнання припиненими зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року, що розглядається Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська (а.с.98).

Зазначену справу направлено до експертної установи відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2014 року, відтак відповідач був позбавлений можливості надати суду докази щодо повної сплати тіла кредиту та відсотків за його користування.

Під час апеляційного розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання про зупинення провадження в справі у зв'язку з тим, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з липня 2013 року перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ОТП Банк", Іноземної компанії "Паладіум Інвест Трейд ЛТД", ОСОБА_7 про визнання припиненими зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року і вирішення указаної справи має значення для розгляду даної справи, оскільки підставою пред'явленого ПАТ "ОТП Банк" у листопаді 2013 року позову є невиконання ОСОБА_4 зобов'язань саме за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року.

ОСОБА_4 з 21 червня 2013 року у судовому порядку оспорює наявність у нього зобов'язань за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року (а.с.83-86), і вирішення даної справи, яка базується на наявності заборгованості за указаним кредитним договором станом на 21 червня 2013 року, є неможливим до вирішення вищенаведеної справи, яка перебуває у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

З огляду на наведені обставини ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року клопотання представника відповідача задоволене, провадження у справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ОТП Банк", Іноземної компанії "Паладіум Інвест Трейд ЛТД", ОСОБА_7 про визнання зобов'язань за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року припиненими, яка перебуває у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

23 червня 2016 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року, якою справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ОТП Банк", Іноземної компанії "Паладіум Інвест Трейд ЛТД", ОСОБА_7 про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судові засідання, призначені на 26 січня 2016 року та на 10 травня 2016 року (а.с.197).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 4 липня 2016 року провадження у справі відновлене. Справу призначено до розгляду у судове засідання.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ОТП Банк", Іноземної компанії "Паладіум Інвест Трейд ЛТД", ОСОБА_7 про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими, тривалий час розглядалась Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська після повернення матеріалів з експертної установи, у ОСОБА_4 була реальна можливість отримати докази щодо повної сплати тіла кредиту та відсотків за його користування та надати їх суду апеляційної інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарни.

Таких дій відповідачем в ході апеляційного розгляду справи вчинено не було.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, стороною відповідача не надано жодних доказів про відмову посадових осіб ПАТ "ОТП Банк" надати ОСОБА_4 банківські документи на його звернення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором № СМ-SМЕ009/375/2008 від 24 липня 2008 року є необґрунтованими та відхиляються судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення ухвалене лише на основі наданих позивачем доказів, районний суд проігнорував принцип змагальності сторін судового розгляду, апеляційним судом не приймаються до уваги з огляду на таке.

За правилом ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

У даному випадку розрахунок, наданий позивачем, у встановленому законом порядку - шляхом надання письмового доказу, який спростовує значення відомостей цього розрахунку, відповідачем ОСОБА_4 під час перегляду заочного рішення районним судом не спростований.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_4 є обґрунтованим, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують його, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_4 немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко