У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І.,Кадєтової О.В.,
Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: Рябоконівська сільська рада Краснокутського району Харківської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Рябоконівська сільська рада Краснокутського району Харківської області, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлової одноповерхової ферми АДРЕСА_1, укладеного 02 жовтня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнання права власності на вказаний об'єкт нерухомості. В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на невиконання відповідачем умов договору щодо підготовки технічної документації на об'єкт договору та здійснення реєстрації приміщення у бюро технічної інвентаризації, з подальшим нотаріальним посвідченням цього договору. Через ухилення відповідача від виконання умов договору, позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою у встановленому законом порядку право власності на спірний об'єкт нерухомості.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 08 травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Угоду, укладену 01 жовтня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про купівлю-продаж нежитлової будівлі - ферми АДРЕСА_1, визнано дійсною. Визнано за ОСОБА_6 право приватної власності на нежитлову будівлю - ферму АДРЕСА_1, залишивши за нею невиконані зобов'язання щодо повного розрахунку зі співвласниками нерухомого майна.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 проситьрішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2012 року дійсним та визнання за позивачем права власності, суд першої інстанції виходив з того, що договір не містить протизаконних умов та не порушує права та інтереси інших осіб.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що при розгляді справи судом першої інстанції не було встановлено, чому договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, чи дійсно мало місце ухилення однієї із сторін договору від його нотаріального посвідчення, чи втрачена можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а також не встановлено за допомогою належних засобів доказування чи прийняті об'єкти в експлуатацію, чим порушений встановлений порядок державного управління в сфері містобудування та архітектури.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що одноповерхова будівля - ферма АДРЕСА_1 належить співвласникам - членам колишнього КСП «Промінь» в частках, відповідно до їх майнових сертифікатів.

Рішенням виконавчого комітету Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 10 серпня 2008 року № 17 «Про оформлення права приватної спільної часткової власності на комплекс нежитлових одноповерхових будівель - ферма АДРЕСА_2, ферма АДРЕСА_1 ферма АДРЕСА_3» оформлено право приватної спільної часткової власності на вказане нежитлове майно (а.с. 21-28).

Протоколом зборів співвласників нежитлової одноповерхової будівлі ферма АДРЕСА_1 (а.с. 7-10) було обрано уповноважену особу від співвласників об'єкта нежитлової одноповерхової будівлі ферми АДРЕСА_1 - ОСОБА_7; було вирішено продати об'єкт нежитлової одноповерхової будівлі ферми АДРЕСА_1 за ціною 71 900 грн; надано право уповноваженому ОСОБА_7 здійснювати наступні дії: підписувати договір купівлі-продажу та інші документи пов'язані з продажем об'єкта, представляти пайщиків у державних та приватних установах (нотаріусах, БТІ, судах, податкових інспекціях).

01 жовтня 2012 року між уповноваженим представником співвласників нерухомого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу будівлі (споруди. приміщення) у письмовій формі без нотаріального посвідчення. Предметом договору є нежитлова одноповерхова будівля - ферма АДРЕСА_1, розташована по АДРЕСА_1 Вказана будівля є спільною власністю пайовиків реформованого КСП «Промінь». За умовами договору продавець зобов'язувався виготовити технічну документацію на спірне нерухоме майно та земельну ділянку, під вказаним об'єктом, та отримати кадастровий номер. Передати у власність покупцеві будівлю (споруду, приміщення), яка знаходиться за згаданою адресою, провести реєстрацію приміщення у БТІ покупцеві, а покупець зобов'язувався прийняти вказану будівлю разом з виготовленою документацією та сплатити ціну відповідно до умов, визначених у цьому договорі.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору, право власності на будівлю (споруду, приміщення) переходить до покупця з моменту підписання цього договору. Ціну проваджу об'єкту нерухомого майна сторонами погоджено в розмірі 71 900 грн.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст. 627 ЦК України.

Згідно з частиною 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 3 статті 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у рішенні.

Приймаючи до провадження апеляційну скаргу прокурора апеляційний суд не обґрунтував у чиїх інтересах подана дана скарга, і які права держави порушуються оскарженим рішенням.

Перевіряючи відповідність оспорюваного договору купівлі-продажу вимогам чинного законодавства, зокрема, погодження сторонами обов'язковості його нотаріального посвідчення, апеляційний суд залишив поза увагою, що таких умов текст договору не містить.

Зазначаючи про недодержання сторонами вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору та пославшись на положення ст. 220 ЦК України, апеляційний суд зауважив, що при розгляді справи судом першої інстанції не було встановлено, чому договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, чи дійсно мало місце ухилення однієї із сторін договору від його нотаріального посвідчення, чи втрачена можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, при цьому не перевіривши зазначеного при з'ясуванні фактичних обставин справи.

Судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги прокурора було порушено вимоги ст. 305 ЦПК України, зокрема, залишено поза увагою, що відповідач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, оскільки судові повістки повернулись до суду з відміткою про те, що останній помер (а.с.83, 88).

Під час перегляду справи у суді касаційної інстанції було з'ясовано, що відповідач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією актового запису про смерть № 14 від 23 вересня 2013 року, виданого виконавчим комітетом Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

За вказаних обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України, суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Не може залишатись в силі й рішення суду першої інстанції, оскільки вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України не звернув належної уваги на те, що позов пред'явлений лише до ОСОБА_7, який є уповноваженим співвласників, в той час як спірне майно належить на праві спільної часткової власності пайовикам КСП «Промінь». При цьому не було перевірено чи набуто у власність спірне майно пайовиками у встановленому законом порядку у відповідності до частин у майні кожного з них, не надано належної оцінки довідці виконавчого комітету Рябоконівської сільської ради від 20 листопада 2012 року № 02-18/326 щодо списку співвласників майна, в тому числі ферми АДРЕСА_1 які померли, не з'ясовано чи мало місце перерозподіл часток з урахуванням померлих осіб та їх правонаступників.

Суд першої інстанції не виконав вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не роз'яснив позивачеві її право на залучення до участі у справі в якості співвідповідачів осіб, щодо яких вирішено спір про їх права та інтереси, фактично вирішив спір без участі відповідача.

Ураховуючи те, що фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 08 травня 2013 рокута рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова