Справа № 291/437/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Нейло В.М.,

за участю секретаря - Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, предстаник позивача - ОСОБА_2

до Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

Представник позивача звернувсь з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що мати позивача, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Києві, мала у приватній власності земельну частку (пай) розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах розташовану на території с.Верхівня Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Позивач, як спадкоємець по закону, успадкувала її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). В зв"язку з викладеним позивач просить, суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай).

В суд сторони не з"явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач, представник позивача позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - Верхівнянська сільська рада Ружинського району, Ружинської райдержадміністрації позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є спадкоємцем по закону майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Києві, що стверджується:

- паспортом серії НОМЕР_2 виданого 26.07.2002 року Оболонським РУ ГУ МВС України в м.Києві,

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 06.03.2000 року відділом реєстрації смерті у м.Києві;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 18.07.1952 року Мусіївською сільською радою Вчорайшенського району Житомирської області;

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим 10.06.1980 року м.Київ палац урочистих подій «Жовтневий»;

Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтями ст.ст.524, 529 ЦК України (в редакції 1960р., яка діяла на час відкриття спадщини Добрянської) було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом і що спадкоємцями першої черги при спадкуванні за законом є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно довідки виданої Відділом Держгеокадастру у Ружинському районі за №29-621-99.5-868/2-16 від 13.04.2016р. сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім»я ОСОБА_3 відповідно до розпорядження Ружинської районної державної адміністрації від 15.06.1996 року №319, зареєстрованого 11.11.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_6, вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної частки (паю) яка перебуває у колективній власності КСП «ім..Щорса» Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах.

З спадкової справи 463/2015, заведеної державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори відносно майна померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3, вбачається, що позивач є спадкоємцем по закону вказанної особи та у встановлений законом строк прийняв її спадщину.

Як вбачається з листа Ружинської державної нотаріальної контори за №2368/02-14 від 20.10.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну частку (пай) у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини, а тому усунення порушень прав позивача можливо лише в су-

довому порядку шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майна.

Керуючись ст.ст.524-526, 534, 548-549 ЦК України (1963р.), Указом Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст.ст. 209, 212, 213,215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.мусіївка Ружинського району Житомирської області, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Києві:

- на земельну частку (пай) розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах, по КСП «ім.Щорса» Ружинського району Житомирської області, право на яку за спадкодавцем посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим на ім»я ОСОБА_3 відповідно до розпорядження Ружинської районної державної адміністрації від 15.06.1996 року №319, зареєстрованого 11.11.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.