Провадження № 2/522/2506/16
УХВАЛА

15 квітня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ЮГ-ПЛАСТ» до ОСОБА_1, ТОВ «СКФ» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юг-Пласт» звернулося до суду із позовом, у якому зазначило, що 13 вересня 2011 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКФ» укладена угода №1 відповідно до умов якої сторони підтвердили, що сума заборгованості за договором оренди від 22 жовтня 2007 року №22 (що укладений між ними) станом на 13 вересня 2011 року склала 355 605 грн. 03 коп., включаючи всі штрафні санкції за договором.

Згідно з п. 2 угоди №1 встановлено наступний порядок погашення заборгованості: 225 тис. грн. до 13 вересня 2011 року (п. 2.1 угоди, сума була сплачена у строк), інша частина суми 130 605 грн. 03 коп. до 13 вересня 2012 року (п. п. 2.2., 2.3 угоди).

Згідно з п. 2.3. угоди №1 гарантом оплати ТОВ «СКФ» 130 605 грн. 03 коп. у строк до 13 вересня 2012 року є ОСОБА_1

14 вересня 2011 року між ТОВ «Юг-Пласт», ОСОБА_1 та ТОВ «СКФ» укладений договір поруки. Оскільки ТОВ «СКФ» було сплачено позивачу лише 75 450 грн. 19 коп., ТОВ «Юг-Пласт» просило стягнути з ОСОБА_1 55 154 грн. 84 коп. та штраф у розмірі 11 030 грн. 96 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юг-Пласт» 66 185 грн. 80 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 березня 2015 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як встановлено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 березня 2015 року, суди залишили поза увагою вимоги ч.4 ст. 559 ЦК України, та не звернули увагу на те, що позов до поручителя предявлено 08 серпня 2013 року, тобто після спливу встановленого для реалізації права кредитора забезпечення виконання зобовязань.

Також ухвалою від 18.03.2015 року звернено увагу на те, що розглядаючи позов про стягнення заборгованості з поручителя, до участі у справі не залучено основного боржника ТОВ «СКФ», при цьому розяснено положення ч. 2 ст. 35 ЦПК України.

Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2015 року було прийнято до провадження заяву про зміну підстав позову, згідно якої позивач просить:

-Спонукати відповідача ТОВ «СКФ» до виконання умов Мирової угоди від 12 жовтня 2011 року по справі №10/17-1835-2011;

-Стягнути солідарно з ТОВ «СКФ» та гр. ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 66 185,80 та суму сплаченого судового збору у розмірі 661,86;

-Заяву ТОВ «ЮГ-ПЛАСТ» від 22.10.2015 року про уточнення позовних вимог не приймати до уваги при розгляді та вважати відкликаною.

Із заяви про зміну підстав позову від 30.01.2015 року вбачається, що 12 жовтня 2011 року ухвалою Господарського суду Одеської області по справі №10/17-1835-2011 було затверджено мирову угоду між ТОВ «ЮГ-ПЛАСТ» та ТОВ «СКФ», виходячи із Угоди №1 від 13.09.2011 року, якою визначено порядок погашення заборгованості відповідача за договором оренди №22 від 22.10.2007 року. П. 8 зазначеної угоди сторони стверджують, що ні в процесі укладення Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

Проте, на думку позивача, зазначена мирова угода не відповідає вимогам виконавчого документа, у звязку з чим, він вимушений був звернутись до Приморського районного суду м. Одеси із позовними вимогами про спонукання до виконання мирової угоди.

Згідно з п. 3 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року«Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб?єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: в тому числі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Виходячи з того, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання мирової угоди затвердженою ухвалою Господарського суду Одеської області по справі №10/17-1835-2011, та сторонами мирової угоди є ТОВ «ЮГ-ПЛАСТ» та ТОВ «СКФ», суд приходить до висновку, що справа повинна бути розглянута в порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, ЦПК України, п.1 ст.1 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження за позовом ТОВ «ЮГ-ПЛАСТ» до ОСОБА_1, ТОВ «СКФ» про стягнення заборгованості - закрити.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ю. Бойчук