Провадження № 2/200/4931/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 20 травня 2015 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно домоволодіння, яке розташовано по вул. Чередниченко, буд. 26 в м. Дніпропетровську. Зазначене домоволодіння належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.11.1987 року, виданого Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів. Після смерті батька позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу. В процесі прийняття спадщини зясувалося, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у позивачки відсутні. 08 грудня 2015 року з Архівного управління Дніпропетровської міської ради позивачем були отримані копії рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24.07.1987 року № 670/1 «Про узаконення та затвердження актів приймання жилого будинку по вул. Чередниченка, 26 за гр. ОСОБА_4П.» та документів, на підставі яких це рішення було прийнято. З КП «Дніпропетровське МБТІ» позивач отримала копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по вул. Чередниченко, буд. 26 в м. Дніпропетровську від 20.11.1987 року на імя ОСОБА_4 та копію технічного паспорту на домоволодіння. Постановою приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 від 12.12.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння № 26 по вул. Чередниченко, оскільки правовстановлюючі документи на майно у спадкоємця відсутні. Крім позивача, іншим спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є рідна сестра позивача ОСОБА_2, яка відмовилась від своєї частки в спадковому майні на користь позивача.

З огляду на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності після смерті ОСОБА_4, померлого 20.05.2015 року, на домоволодіння, що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Чередниченко, буд. № 26 та складається з: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 70,6 кв.м., жилою площею 42,0 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. В вбиральня; № 1-4 огорожа; І мощення.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про народження Серії І-КИ № 409586 та свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІV-КИ № 401433.

Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 24.07.1987 року № 670/1 «Про узаконення та затвердження актів приймання жилого будинку по вул. Чередниченко, 26 за гр. ОСОБА_4П.» узаконено за ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Чередниченко, 26, який складається з трьох кімнат жилою площею 42,0 кв.м., загальною площею 70,6 кв.м., літню кухню літ. Б-1, вбиральню літ. В. Затверджено акти приймання індивідуального житлового будинку. Копія рішення міститься в матеріалах справи. (а.с. ).

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 листопада 1987 року, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, вказаний будинок належить ОСОБА_4 на праві особистої власності (а.с. ).

ОСОБА_4 помер 20 травня 2015 року (а.с. ).

Як вбачається з відмітки про реєстрацію у паспорті ОСОБА_1, позивач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. ).

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 12 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Чередниченка, буд. 26, після померлого ОСОБА_4 в звязку з відсутністю права власності на вказане нерухоме майно.

Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 набула право на спадкування домоволодіння № 26, що розташоване по вулиці Чередниченко у м. Дніпропетровську, після смерті батька ОСОБА_4.

Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За нормами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, та відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України: права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації разом із заявою.

Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Таким чином, в звязку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Тому суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту права, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218 1220, 1223 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, що розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Чередниченко, буд. № 26 та складається з: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 70,6 кв.м., жилою площею 42,0 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. В вбиральня; № 1-4 огорожа; І мощення, після смерті ОСОБА_4, померлого 20.05.2015 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску