АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц//791/1383/16 Головуючий у першій інстанції Корецький Л.Б
Єдиний унікальний номер: 668/3612/15ц Доповідач Базіль Л..В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.,

Суддів: Прокопчук Л.П.,

Полікарпової О.М.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про стягнення заробітної плати за вимушений прогул та стягнення різниці недоотриманих коштів

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням Херсонського міського голови від 06.06.2011 року №859-к її було звільнено з посади головного спеціаліста відділу земельно - кадастрового обліку управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради у зв'язку із закінченням строку трудового договору згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

Не погоджуючись із розпорядженням міського голови про її звільнення, оскільки на час його прийняття вона була вагітною, а тому відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України має гарантії щодо обов'язкового працевлаштування при звільненні, звернулася до суду з адміністративним позовом до Херсонського міського голови, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання дій щодо відмови у працевлаштуванні неправомірними, зобов'язання працевлаштувати, стягнення заробітної плати, середнього заробітку, матеріальної та моральної шкоди. Справа розглядалася судами неодноразово. Останньою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Херсонського міського голови щодо відмови у її працевлаштуванні на підставі частини 3 статті 184 КЗпП України; зобов'язано Херсонського міського голову працевлаштувати її з 08.06.2011 року (без розриву трудового стажу по спеціальності) у Департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності, з заробітною платою не менше ніж вона отримувала за попередньою посадою (з урахуванням коефіцієнту інфляції та збільшенням мінімальної заробітної плати), та не гіршими умовами праці, відповідно до вимог ч.3 ст.184, ч.2 ст.232 та ст.235 КЗпП України; стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.06.2011 року по день виходу у відпустку у зв'язку з пологами та родами; зобов'язано Виконавчий комітет Херсонської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 допомогу по вагітності та пологах, як застрахованій особі, з урахуванням проведених виплат Управлінням праці та соціальної політки; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач зазначала, що вона 20.01.2015 року та 27.01.2015 року зверталася до міського голови з заявами про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до розпорядження міського голови від 03.03.2014 року №141-К її призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05.03.2015 року з заробітною платою згідно з штатним розписом.

Посилаючись на те, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині працевлаштування виконана 05.03.2015 року, позивач просила на підставі ст.235,236 КЗпП України стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою виконання рішення суду про працевлаштування за період з 06.12.2011 по 31.01.2012 рік з урахуванням збільшення мінімальної заробітної плати в сумі 2958,51 грн. та за період з 01.04.2014 року по 04.03.2015 рік з урахуванням збільшення мінімальної заробітної плати в сумі 12639,89 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 28.04.2015 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно встановленні обставини, що мають значення для справи, невірно застосовані судом норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених. Просила скаргу задовольнити.

Уповноважений представник відповідача, Зеленіна С.М. в судовому засіданні апеляційного суду доводів апеляційної скарги не визнала, просила скаргу відхилити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 згідно контракту від 27.01.2011 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу земельно - кадастрового обліку управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради. Строк дії контракту визначений сторонами до 07.06.2011 року. Розпорядженням Херсонського міського голови від 06.06.2011 року №859-к ОСОБА_3 звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору згідно із п.2 ст.36 КЗпП України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 народила дитину, період надання державної допомоги становить з 22.11.2011 по 05.12.2011 рік.

За період з 01.02.2012 року по 01.04.2014 рік ОСОБА_3 отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в загальній сумі 3380,00 грн.

З 25.03.2014 року ОСОБА_3 зареєстрована як безробітна в Херсонському міському центрі зайнятості та за період з 01.04.2014 рік по 31.12.2014 рік отримувала допомогу в загальній сумі 4896 грн., 01.01.2015 року по 05.03.2015 рік в сумі 1158,19 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року встановлена неправомірність дій Херсонського міського голови щодо відмови у працевлаштуванні ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст.184 КЗпП України. Зобов'язано Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_3 з 08.06.2011 року без розриву трудового стажу за спеціальністю у департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності із заробітною платою не менше, ніж вона отримувала за попередньою посадою, та не гіршими умовами праці. Стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2011 року по день виходу у відпустку у зв'язку із вагітністю та пологами; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 допомогу у зв'язку із вагітністю та пологами як застрахованій особі.

Розпорядженням Херсонського міського голови від 03 березня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05 березня 2015 року з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов їх без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційним судом встановлено, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року про зобов'язання Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_3 з 08.06.2011 року без розриву трудового стажу за спеціальністю у департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності із заробітною платою не менше, ніж вона отримувала за попередньою посадою, та не гіршими умовами праці виконана лише 05 березня 2015 року.

Згідно розпорядження міського голови Херсонської міської ради №141-к від 03.03.2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05 березня 2015 року, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Із письмових пояснень представника відповідача, С.М.Зеленіної від 18.05.2016 року, наданих нею під час апеляційного розгляду справи, вбачається, що посада відповідального чергового не відноситься до публічної служби.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, має бути здійснена виплата середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки за цей період заробітної плати.

За таких обставин колегія суддів знаходить правомірною вимогу ОСОБА_3 в частині стягнення на її користь середньої заробітної плати за період з 01.04.2014 року по 04.03.2015 рік, оскільки у вказаний період відповідачем судове рішення не виконувалось, ОСОБА_3 не була працевлаштована, в зазначений період знаходилася на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості як безробітна та отримувала державну допомогу в загальному розмірі 6054 грн.19 коп., отже зазначений період є вимушеним прогулом.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 працювала на посаді головного спеціаліста відділу земельно - кадастрового обліку управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на умовах контракту, відповідно до якого оплата праці позивача чітко встановлена у розмірі 1400 грн., яка є не меншою ніж мінімальна заробітна плата, колегія суддів вважає вимоги ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням збільшення мінімальної заробітної плати безпідставними та такими, що не можуть бути враховані при визначені розміру середньої заробітної плати.

Також , колегія суддів приходить висновку, про те, що позовні вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.12.2011 року по 31.01.2012 рік з урахуванням збільшення мінімальної заробітної плати у розмірі 2958 грн.51 коп. є такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що не одержання позивачкою в цей період соціальних виплат по догляду за дитиною по досягненню нею 3-річного віку не пов'язано з діями відповідача, а є наслідком бездіяльності самої позивачки, яка звернулася за зазначеною допомогою лише 01.02.2012 року.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а саме про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2014 року по 04.03.2015 рік у сумі 10672 грн.88 коп., яка розрахована позивачем відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, і становить різницю між заробітною платою позивачки та виплатами по безробіттю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 371 грн.40 коп.

Керуючись ст..235,236 КЗпП України, ст.ст.303,307,309 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2014 року по 04.03.2015 року в сумі 10672 грн.88 коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 371 грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

Л.П Прокопчук