Справа №471/1136/15-ц 23.02.2016
Провадження №22-ц/784/425/16 Головуючий у першій інстанції - Губанова В.М.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду - Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про призначення комплексної судової медичної психолого - психіатричної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталя Василівна, про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и л а:

29 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Н.В., про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій,

посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про призначення комплексної судової медичної психолого - психіатричної експертизи, яка в порушення вимог процесуального закону не була призначена районним судом, з метою встановлення психічного стану спадкодавця ОСОБА_8 на час складання заповіту 01 жовтня 2013 року та просила поставити наступні питання:

- чи мали місце у ОСОБА_8 захворювання, якщо так, то які, причини їх розвитку, характер перебігу в період з 16 січня по 01 жовтня 2013 року?

- яка ступінь тяжкості даних захворювань?

- яка медикаментозна дія ліків, які були призначені та приймалися ОСОБА_8 під час лікування у вказаний період?

- чи не створює залежність прийняття даних препаратів, якщо так, то які наслідки даної залежності?

- з огляду на наявність захворювання та характеру їх перебігу, який загальний стан психіки у ОСОБА_8 в період з 16 січня по 01 жовтня 2013 року?

- чи міг вплинути психічний стан ОСОБА_8 на час складання заповіту на правильність сприйняття фактів, що мають значення для укладання заповіту?

- чи міг ОСОБА_8 на час складання заповіту в силу свого стану, віку і розвитку правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки та керувати ними?

- чи взагалі страждав ОСОБА_8 на момент укладання заповіту будь-яким психічним розладом? Якщо так, то які їх причини і наслідки?.

Представник відповідача вважав, що клопотання підлягає частковому задоволенню з призначенням по справі судово - психіатричної експертизи. Не заперечувала проти того, щоб на вирішення експертів було постановлені питання №№4,7-9 із наведеного позивачем переліку. Решта на її думку є зайвими та такими, що не стосуються даного спору.

Заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, які стосуються заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання про призначення експертизи слід задовольнити частково з наступних підстав.

За правилом ч.2 ст. 303 ЦПК апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилалася на те, що її батько ОСОБА_8 хворів на НІV IVст. тяжкості, глибока імунносупресія ОФК, менінгоенцефаліт змішаного ґенезу, дефіцит ваги більше 10% (кахексія), в зв'язку з чим приймав медичні препарати, які сприяли погіршенню його психічного стану. А тому на час посвідчення заповіту він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до положень ст.143 ЦПК для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки або ремесла, суд під час розгляду справи може призначити експертизу.

Призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (п.2 ч.1 ст. 145 ЦПК України).

Із п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (ст. 145 ЦПК).

Із абзацу 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та журналу судового засідання від 24 та 27 листопада 2015 року (а.с. 50,59) та технічного запису судового засідання, районний суд в ході розгляду справи в порушення вимог процесуального закону не вирішив питання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану ОСОБА_8 та без експертного висновку про психічний стан спадкодавця ухвалив рішення по суті заявлених вимог.

За правилами ст. 149 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менше як двома експертами різних галузей знань або різних напрямків у межах однієї галузі знань.

Колегія суддів вважає, що поставлені представником позивача на вирішення експертам питання не потребують спеціальних знань в інших галузях, крім галузі психіатрії.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, а з метою усунення сумнівів у психічному стані здоров'я ОСОБА_8 на момент складання заповіту та з'ясування можливості усвідомлення значення своїх дій і уміння керування ними в момент складання, вважає за необхідне викласти питання в іншій редакції, привівши їх у відповідність до порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України №397 від 08 жовтня 2001 року

Крім того, колегією суддів враховано той факт, що окремі запитання, запропоновані позивачем містять питання, які не відносяться до предмету спору.

Приймаючи до уваги, що для визначення психічного стану особи у конкретний проміжок часу і відносно певних обставин необхідні спеціальні знання та з метою повного, всебічного та об'єктивного встановлення обставин справи, є необхідність призначення по справі посмертної судово - психіатричної експертизи.

На час проведення експертизи наявні підстави для зупинення провадження в справі.

Керуючись ст. 239, 303, 304 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_9, ОСОБА_10 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі судово-психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

Чи страждав ОСОБА_8 на час складання заповіту 01 жовтня 2013 року психічними захворюваннями ( психічними розладами) ?

Чи міг ОСОБА_8, з врахуванням психічного стану, загального стану здоров'я та лікування, яке проводилося, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту 01 жовтня 2013 року?

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №22-ц/784/425/16, медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_8 №М-546, медичні картки стаціонарного хворого № 2668/105, №465, №513 надані державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №2 Міністерства охорони здоров'я України м. Южноукраїнськ Миколаївської області; медичну карту амбулаторного хворого, медичні карти стаціонарного хворого №444, №317 надані Миколаївським обласним центром з профілактики та боротьби зі Снідом.

Витрати, пов'язані з проведенням експертизи покласти на позивача.

Провадження в справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: