Провадження № 2/522/550/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової О.Ю. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_3, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової О.Ю, та просить визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., укладений між ОСОБА_3 та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційною фірмою «Юджінія Тревел ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. 11 грудня 2004 року, за реєстровим №7015; скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену КП «ОМБТІ та РОН» 12 січня 2005 року, номер запису: 92, в книзі 40 неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340; виключити з реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про ОСОБА_3 як власника нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., номер запису: 92, в книзі 40 неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340; визнати недійсним з моменту його укладення договір іпотеки нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. 24 травня 2007 року, за реєстровим №3744; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м. (реєстраційний номер обтяження 5017171 від 24 травня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.); виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м. (реєстраційний номер обтяження 5027798 від 28 травня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.); визнати недійсною з дати видачі довіреність від 04 жовтня 2004 року, видану Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційною фірмою «Юджінія Тревел ЛТД» на ім'я ОСОБА_2; визнати за ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД» право власності на нежилі приміщення першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502 від 11 грудня 2004 року, підлягає визнанню недійсним, оскільки сторони, що уклали його, не спрямували свої дії на настання реальних наслідків, у зв'язку із чим на час укладення договору іпотеки, ОСОБА_3 не набула прав власника на спірне майно і згідно ч.1 ст. 317 ЦК України не вправі була розпоряджатись ним, тим паче шляхом передачі в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімонова О.Ю. у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року, що набрало чинності, було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №137 нежилих приміщень, шляхом викупу від 13 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» набуло у власність приміщення першого поверху №502, пл. 163 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, які на підставі свідоцтва про право власності серії САА НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Одеської міської Ради 16.07.2004 року, належали територіальній громаді міста Одеси. Оскільки достатніх коштів у підприємства на той час не було, купівля вказаного вище нерухомого майна, була здійснена за рахунок залучених коштів - кредиту КБ «ПриватБанк» (кредитний договір №157 від 02.11.2004 року). Забезпеченням кредиту була застава майнових прав на отримання грошових коштів за договором про депозитний вклад «Стандарт» №SAMDN8812 від 01.11.2004 року, договором про депозитний вклад «Скарбничка» №SAMDN975 від 30.09.2004 року та Договором про депозитний вклад Пенсійний накопичувальний №SAMDN3539 від 13.02.2004 року, а також Договором відступлення прав вимоги (цесія) №157/Т/U від 02.11.2004 року. Вкладником за всіма вказаними депозитними договорами виступала ОСОБА_3 Через фінансові труднощі, підприємство не змогло виконати свої зобов'язання перед КБ «Приватбанк», через що Банк змушений був звернути стягнення на депозитні вклади ОСОБА_3

Вищевказані обставини також не заперечувались сторонами у справі та не спростовувались ними.

Разом з тим, судом встановлено, що у зв'язку із погашенням ОСОБА_3 заборгованості спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» перед КБ «Приватбанк», 11 грудня 2004 року між товариством та ОСОБА_3 було укладено договір, згідно якого товариство зобов'язалось на протязі 10 років, з моменту його укладання, але не пізніше ніж 11 грудня 2014 року, повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 880 737, 60 грн., які були сплачені нею в рахунок заборгованості спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» перед КБ «ПриватБанк», з умовою того, що гарантією повернення грошових коштів будуть виступати нежилі приміщення першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до умов вищевказаного договору, сторони вирішили оформити гарантію, шляхом укладення договору купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та визначили, що ОСОБА_3, в разі неповернення грошових коштів, може задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в рахунок гарантії.

Посилання представника відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на недійсність даного договору не приймається судом до уваги, оскільки згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, під час розгляду справи представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів щодо недійсності даного договору. Зустрічних вимог щодо визнання договору недійсним також заявлено не було.

Також судом встановлено, що 11 грудня 2004 року між спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., згідно якого спільне українсько-німецьке підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» продало, а ОСОБА_3 купила нежилі приміщення першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за 880 737, 60 грн.

З власноручної розписки ОСОБА_3, копія якої наявна в матеріалах справи вбачається, що станом на 01 грудня 2014 року, ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» були виконані зобов'язання згідно договору від 11 грудня 2004 року та повернуто ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 880 737, 60 грн.

Однак, ОСОБА_3 після отримання грошових коштів з боку ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД» не вчинила жодних дій по поверненню нежилих приміщень, що виступали гарантією виконання зобов'язання з боку ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД».

Докази, які б свідчили про здійснення відповідачем ОСОБА_3 дій, направлених на повернення ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» вищевказаних нежилих приміщень в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку про існування підстав, що свідчать про недійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 грудня 2004 року, оскільки даний договір не був направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме передачі у власність покупця об'єкта нерухомого майна та сплати грошових коштів з боку покупця.

Суд також прийшов до висновку, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 грудня 2004 року, був укладений на виконання умов іншого договору від 11 грудня 2004 року, в зв'язку із чим сторонами даного договору не були виконані суттєві умови договору купівлі-продажу, а саме: грошові кошти за договором купівлі-продажу з боку покупця не передавались, а з боку продавця не отримувались та не відбулась передача об'єкта нерухомості, а саме нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з боку продавця на користь покупця.

Доказів, яки б підтверджували фактичний перехід права власності на нежилі приміщення від ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» до ОСОБА_3, а також факт сплати коштів з боку ОСОБА_3 на користь ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» за договором купівлі-продажу, сторонами до суду надано не було.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. (ч.1 ст.215 ЦК України).

Ч. 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України встановлені наступні підстави недійсності правочину: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як зазначається в ч. 1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, укладаючи договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, сторони в момент вчинення правочину не додержались вимоги, встановленої ч. 5 ст. 203 ЦК України, а саме не спрямували даний правочин на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, уклавши його лише як забезпечення виконання зобов'язання за іншим договором. У зв'язку з цим, суд вважає, що оспорюваний правочин є недійсним на підставі ст. ст. 215, 216 ЦК України.

З огляду на зазначені вище докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., укладений між ОСОБА_3 та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., 11.12.2004 року, за реєстр. № 7015 - з моменту його укладення, скасування державної реєстрації вищевказаного договору купівлі-продажу проведеної Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 12.01.2005 року номер запису: 92, в книзі: 40неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340, а також виключення з реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про ОСОБА_3, як власника нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., номер запису: 92, в книзі: 40неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340.

З приводу вимоги позивачки в частині визнання недійсною довіреності від 04.10.2004 року, що була видана Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» на ім'я ОСОБА_2 - з дати її видання, то суд приходить до наступного висновку.

Оспорюваний договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502, був укладений ОСОБА_2 від імені ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» на підставі довіреності від 04.10.2004 року, що була видана Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» на ім'я ОСОБА_2, на якій міститься підпис директора підприємства, проте печатка підприємства відсутня.

Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Такі дії створюють, змінюють або зупиняють права і обов'язки безпосередньо для особи, яку представляють.

Довіреності, які видаються юридичними особами для здійснення будь-яких угод, не потребують нотаріального посвідчення, адже така довіреність посвідчується самою організацією шляхом підпису керівника з прикладанням печатки цієї юридичної особи.

Докази того, що вищевказаний договір купівлі-продажу нежилих приміщень, з боку ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» був укладений ОСОБА_2 на підставі іншої довіреності, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що довіреність, на підставі якої відчужувались нежилі приміщення першого поверху № 502, по АДРЕСА_1, з боку спільного українсько-німецького підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» на користь ОСОБА_3, є недійсною, оскільки зазначена довіреність не відповідає формі, що встановлена чинним законодавством.

Крім того, судом встановлено, що 24 травня 2007 року, між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено договір іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Договору Іпотеки Іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов'язань Боржника, визначених кредитним договором №010/25-28/07-278 від 11.05.2007 року передала в Іпотеку Іпотекодержателю (ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"), а Іпотекодержатель прийняв в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі нежилі приміщення першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., які складаються в цілому з нежилих приміщень першого поверху, які належать іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., 11.12.2004 року, за реєстр. № 7015 і зареєстрованого 12.01.2005 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», номер запису 92, в книзі 40неж-136, реєстраційний номер: 6771340.

Застосовуючи наслідки недійсності договору купівлі-продажу спірних нежилих приміщень, укладений між ОСОБА_3 та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., 11.12.2004 року, за реєстр. № 7015, суд вважає також обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен банк Аваль», що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. 24.05.2007, за реєстр. № 3744, та вважає за можливе виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нежилих приміщень (реєстраційний номер обтяження 5017171 від 24.05.2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Горецькою В.М.), а також виключити з Державного реєстру іпотек запису про обтяження нежилих приміщень (реєстраційний номер обтяження 5027798 від 28.05.2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Горецькою В.М.).

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., укладений між ОСОБА_3 та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційна фірма «Юджинія Тревел ЛТД» посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., 11.12.2004 року, за реєстр. № 7015 є недійсним з моменту його укладення та судом застосовано наслідки його недійсності, суд прийшов до висновку, що на час укладення договору іпотеки ОСОБА_3 не набула прав власника на зазначені нежитлові приміщення, а отже не вправі була розпоряджатись ними, шляхом передачі в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Отже, договір іпотеки нежилих приміщень першого поверху № 502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв.м., є недійсним з моменту його укладення на підставі ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України, а відтак всі дії що були вчинені з приводу його виконання є також недійсними.

В той же час, суд вважає необґрунтованими вимоги позивачки щодо визнання за ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» права власності на нежилі приміщення першого поверху № 502, загальною площею 163 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності на вказані нежилі приміщення є виключним правом ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД», яке на час розгляду справи жодною зі сторін не оскаржується, в зв'язку із чим у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

У відповідності до п. 5.1 статуту ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД». Тому, суд вважає, що її майновий інтерес, як засновника товариства, підлягає судовому захисту на підставі ст. ст. 16, 215 ЦК України, оскільки вищевказані договори порушують майновий баланс ТОВ «Юджинія Тревел ЛТД» та воно обмежене в здійсненні права власності та отриманні прибутків від господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 15, 16, 203, 215, 216, 236, 237, 655 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209-210, 213-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової О.Ю. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання недійсним договору іпотеки, - задовольнити частково.

Визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., укладений між ОСОБА_3 та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційною фірмою «Юджінія Тревел ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. 11 грудня 2004 року, за реєстровим №7015.

Скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену КП «ОМБТІ та РОН» 12 січня 2005 року, номер запису: 92, в книзі 40 неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340.

Виключити з реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про ОСОБА_3 як власника нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., номер запису: 92, в книзі 40 неж-136, реєстраційний номер майна: 6771340.

Визнати недійсним з моменту його укладення договір іпотеки нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м., укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. 24 травня 2007 року, за реєстровим №3744.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м. (реєстраційний номер обтяження 5017171 від 24 травня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.).

Виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження нежилих приміщень першого поверху №502, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 163 кв. м. (реєстраційний номер обтяження 5027798 від 28 травня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.).

Визнати недійсною з дати видачі довіреність від 04 жовтня 2004 року, видану Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю туристично-комерційною фірмою «Юджінія Тревел ЛТД» на ім'я ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена