Справа № 274/1339/15-ц
пр.№ 2/0274/84/16
Рішення

Іменем України

19.05.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого-судді Потапової Т.М., з участю секретаря Бондарчук Н.О., позивачки ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ДВС Бердичівського МРУЮ - Волкової Є.О., представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ „Приватбанк", відділу ДВС Бердичівського МРУЮ, відділу реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ, ОСОБА_7, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Бердичівської міської ради, ОСОБА_8, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ширяєва О.В., про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, недійсними прилюдних торгів та свідоцтва, виданого переможцю торгів, скасування реєстрації права власності,

Встановив:

Після уточнення позовних вимог позивачі просять: визнати недійсним договір іпотеки від 13.10.2005 року, укладений ЗАТ КБ „Приватбанк" з ОСОБА_5 та ОСОБА_1, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. 31.10.2006 року таким, що не підлягає виконанню, визнати недійсними прилюдні торги з продажу квартири АДРЕСА_1, які відбулися 29.02.2008 року, виданого ОСОБА_7 свідоцтва про право власності від 05.02.2008 року на підставі акта про проведення прилюдних торгів, скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 13.12.2005 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання якого позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали з банком договір іпотеки, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1, на момент укладання іпотечного договору в квартирі проживав неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Правочин, укладений без згоди органу опіки та піклування та відповідно до ст.224 ЦК України є нікчемним. Крім того, виконавчий напис нотаріуса не відповідає ст.ст.34,87,88,89 Закону „Про нотаріат", Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року, прилюдні торги є угодою купівлі-продажу майна, можуть бути визнані недісними як правочин, який не відповідає вимогам ч.ч.1-3 та 6 ст.203 ЦК України. Під час проведення прилюдних торгів не були дотримані вимоги п.3.11 Тимчасового положення про повідомлення боржника про час, місце та стартову ціну реалізації майна, висновок про вартість майна складений 21.06.2014 року, дата оцінки звіту 31.05.2007 року ПП „Експрес-сервіс", який втратив чинність, відповідно свідоцтво про право власності, яке видано нотаріусом на підставі акта про прилюдні торги підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_3, який також є представником позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали з зазначених підстав.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що її невістка інвалід другої групи, хворіє, проживає в АДРЕСА_15, неповнолітній онук - ОСОБА_2 проживав з нею та її сином в спірній квартирі, був зареєстрований. Кредит в банку взяв ОСОБА_8, вона ніби поручилася за нього, про борги банку не знала, з її пенсії утримують 20% . Про виконавчий напис нотаріуса не знала, про прилюдні торги та оцінку квартири ДВС її не повідомила.

Представник ОСОБА_3 вважає, що укладеним договором іпотеки порушені права на той час неповнолітнього ОСОБА_2.

Представник ПАТ КБ „Приватбанк" в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечив, мотивуючи тим, що неповнолітній ОСОБА_2 проживав без реєстрації, був зареєстрований з 5.09.2013 року згідно довідки УДМ, на день укладення договору іпотеки була довідка, що неповнолітніх дітей не проживає.

Представник відділу ДВС Волкова Є.О. проти позову заперечила, вважає, що виконавча служба не є належним відповідачем у справі, ДВС не проводила будь-яких дій з реалізації іпотечного майна, прилюдні торги проводилися підприємством „Мульті-сервіс".

Представник відповідача ОСОБА_5 .- ОСОБА_10 позов визнав, мотивуючи тим, що в квартирі проживав його неповнолітній син, він довідок нотаріусу про склад зареєстрованих осіб не подавав.

Представник органу опіки та піклування звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника. Представник ОСОБА_11, яка була присутня в попередніх засіданнях, вважає, що права неповнолітнього ОСОБА_2 не порушені, він має право власності на частку квартири АДРЕСА_2 разом з матір"ю - ОСОБА_12.

Приватний нотаріус Ширяєва О.В., представник реєстраційної служби, третя особа ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_13 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_8 про дату судового засідання повідомлений, не з"явився, причину не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

13.12.2005 року укладений договір іпотеки між ОСОБА_1, ОСОБА_5, як майновими поручителями за виконання позичальником ОСОБА_8 кредитних зобов"язань перед ЗАТ КБ „Приватбанк". Предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1, яка належала іпотекодавцям на праві власності.(а.с.14-16,т.1)

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяевої О.В. від 31.10.2006 року звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу перед ЗАТ КБ „Приватбанк".(а.с.18,т.1) Квартира, належна іпотекодавцям, була реалізована з прилюдних торгів 29.02.2008 року за ціною 105215 грн., покупцем є ОСОБА_7, якому видано свідоцтво про право власності від 05.12.2008 року.(а.с.19-24,т.1)

Постановою державного виконавця Бердичівського МРУЮ від 11.06.2015 року закінчено виконавче провадження по виконанню рішення суду про виселення ОСОБА_15 та ОСОБА_5 із спірної квартири у зв"язку з його виконанням. В квартирі залишився неповнолітній ОСОБА_2, в паспорті якого є реєстрація з 05.09.2013 року, про що складений акт державного виконавця від 09.06.2015 року.(а.с.163,164,165,т.1)

Позивачами суду надано копію довідки ОСББ „Автомобіліст" від 13.11.2013 року, в якій зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, її син ОСОБА_5, її онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дата реєстрації - 05.04.2002 року.(а.с.17) Аналогічна довідка видана ОСББ „Автомобіліст" № 21 від 17.06.2015 року.(а.с.130,т1)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 року, його батьки: ОСОБА_12 та ОСОБА_5. (а.с.32)

Отже, на день укладення договору іпотеки ОСОБА_16 був неповнолітнім.

В паспорті громадянина України ОСОБА_2 наявний штамп про його реєстрацію за адресою - АДРЕСА_3 з 05.09.2013 року.(а.с.144,т.1)

Згідно довідкок УДМС від 06.10.2015 року та від 12.10.2015 року ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі 05.09.2013 року.(а.с.200,202,т.1)

Згідно довідки ВЖРЕП № 7 мати ОСОБА_24 - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована в АДРЕСА_23. ОСОБА_2 був зареєстрований за цією адресою, вибув на АДРЕСА_4, де зареєстрований з 05.04.2002 року.(а.с.251,т.1)

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_12 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 02.12.2005 року.(а.с.22-25,т.2)

Згідно картки реєстрації особи ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в АДРЕСА_16 05.09.2013 року. Знятий з реєстрації 23.10.2015 року.(а.с.44,67,т.2)

Відповідно до форми „В" ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_17 з 15.10.1997 року, виписаний 05.04.2002 року.(а.с.103,т.2)

За повідомленням приватного нотаріуса ОСОБА_17 в матеріалах нотаріальної справи щодо посвідчення іпотечного договору від 13.12.2005 року довідка про склад зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_6, відсутня, документи вилучені 18.06.2014 року слідчим Бердичівського МВ.(а.с.41,т.2)

Проте, в матеріалах кримінального провадження № 0000110 від 17.01.2013 року по факту підробки документів при оформленні кредитного договору від імені ОСОБА_1, яке оглянуте в судовому засіданні, такої довідки також немає.

В матеріалах цього кримінального провадження є ордер на квартиру АДРЕСА_6, який виданий 27.03.2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5, згідно свідоцтва про право власності від 17.11.2005 року квартира ними приватизована в рівних частках.(крим.пров., а.с.38,39)

Допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_5 суду пояснив, що підписав договір іпотеки у нотаріуса ОСОБА_17, поручився за ОСОБА_8. На той час перебував в шлюбі з ОСОБА_12, ОСОБА_2 його син, після отримання квартири АДРЕСА_18 ОСОБА_2 прописали в цій квартирі в 2002 році, оскільки вона більше за площею ніж квартира по вул..Торговій, де проживає дружина.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 пояснили, що ОСОБА_1 вселилася в квартиру АДРЕСА_7 в 2002 році із внуком, якому тоді було років 5-6, вона водила його у дитсадок, бо мати дитини хворіла.

Свідок ОСОБА_21, голова ОСББ „Автомобіліст" дала покази про те, що сім"я ОСОБА_1 зареєстрована в спірній квартирі 05.04.2002 року, в тому числі ОСОБА_2, який проживав і був зареєстрований.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього кодексу.

Згідно зі статтями 177 СК України та 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

При укладені договорів іпотеки щодо нерухомого майна, право власності або право користування яким мають малолітні діти, обов'язково вимагається дозвіл органів опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім'ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Відтак, договір іпотеки, що вчинений власниками стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, за відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, - звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним. (Правовий висновок ВСУ від 10.02.2016 у справі № 6-1793цс15)

Судом встановлено, що 13.12.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5.(іпотекодавецями) укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_19

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_1, який на момент укладення договору іпотеки був малолітнім і проживав з батьком у спірній квартирі, про що пояснив ОСОБА_5, допитаний в якості свідка, та свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21. Поряд з цим, мати малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_12 постійно проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_20, де з 1997 року був зареєстрований син ОСОБА_22 - позивач.

Суду надані документи про зняття ОСОБА_2 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_8 в 2002 році та про його реєстрацію з 05.04.2002 року у квартирі АДРЕСА_21. Проте, його матір"ю ОСОБА_12 приватизовано квартиру на себе та сина ОСОБА_22 02.12.2005 року. До своєї заяви на ім"я керівника органу приватизації від 02.11.2005 року ОСОБА_12 додала довідку ВЖРЕП № 1 про склад сім"ї, яку складали дві особи - ОСОБА_12 та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.22,23,24-25,т.2)

Отже, довідки про реєстрацію ОСОБА_2 у спірній квартирі з 2002 року суперечить документам про приватизацію квартири АДРЕСА_9, з яких вбачається, що дитина на час приватизації була зареєстрована з матір"ю, тому на неї приватизована частка квартири АДРЕСА_10.

Відповідно до ст.5 Закону „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Як вбачається з наданих документів приватизація квартири АДРЕСА_7 та квартири АДРЕСА_11 здійснювалася майже одночасно, зокрема свідоцтво про право власності на кв.АДРЕСА_22 отримали ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5 17.11.2005 року на двох осіб, свідоцтво про право власності на АДРЕСА_12 видано 02.12.2005 року також на двох осіб - ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_2.

Згідно з законом „Про приватизацію державного житлового фонду" особа має права на приватизацію житла, де вона проживає або має право проживати, правом на безоплатне отримання житла у власність з державного житлового фонду особа може скористатися одноразово.

З аналізу наданих доказів, вбачається, що малолітній ОСОБА_2 на момент укладення іпотечного договору не був зареєстрований в спірній квартирі, довідка про його реєстрацію АДРЕСА_13 була подана його матір"ю ОСОБА_12 до органу приватизації 03.11.2005 року.(а.с.23,т.2) 02.12.2005 року на неї та дитину видано свідоцтво про право власності на цю квартиру. Довідка ОСББ „Автомобіліст" та дані форми 16-а, надані головою ОСББ ОСОБА_23, про постійну реєстрацію ОСОБА_2 в спірній квартирі з 05.04.2002 року спростовується іншими доказами у справі та дійсними обставинами справи. Документів про те, що він був знятий з реєстрації в цій квартирі в 2005 році для здійснення приватизації квартири АДРЕСА_14, а потім знову зареєстрований в спірній квартирі, суду не надано. ОСОБА_2 не міг бути одночасно зареєстрований і у спірній квартирі і квартирі АДРЕСА_10 за місцем проживання матері. Згідно відомостей служби ДМС ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі з 05.09.2013 року при отриманні паспорта громадянина України(а.с.144,200,202,т.1)

Якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій.

Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої, малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїм правом законного представника дитини, а може спричинити інші наслідки, передбаченні законодавством та які застосовуються органами опіки та піклування.(правовий висновок у справі № 6-384цс15 від 30.09.2015 року)

Батько позивача - ОСОБА_5, не зважаючи, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає його малолітній син, законним представником якого він був на той час, без дозволу органу опіки та піклування укладає договір іпотеки та передає в іпотеку банку зазначену квартиру.

Разом з тим, встановлено, що позивач ОСОБА_2 на час укладення договору іпотеки вже мав власне житло по вул.Торговій, 3, відповідно усі права власника квартири, в тому числі право проживання, тому спірна квартира не була єдиним житлом позивача.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для визнання договору іпотеки недійсним в наслідок його укладення без дозволу органів опіки та піклування.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, не підлягають доказуванню - стаття 61 ЦПК України.

Позивачами заявлено позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна, свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_7, скасування реєстрації права власності.

Зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом Ширяевою від 31.10.2006 року, проведення прилюдних торгів по реалізації іпотечного майна, набуття права власності на квартиру ОСОБА_7 та реєстрація цього права були предметом дослідження у судових справах за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 , з приводу спору ухвалені судові рішення.

Зокрема, рішенням Бердичівського міськрайсуду від 01.12.2014 року (справа № 0603/2438/12 )відмовлено в позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ширяевої О.В. про визнання виконавчого напису недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними з підстав наявності спору про заборгованість за кредитним договором та неналежного оформлення.(т.1, а.с.146-147)

Згідно листа приватного нотаріуса Ширяевої О.В. від 04.11.2015 року документи нотаріальної справи по посвідченню виконавчого напису знищені за терміном зберігання.(а.с.246) Отже, суд позбавлений можливості дослідити документи, на підставі яких нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис. Інших доказів щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суду не надано.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на дії державної виконавчої служби, ухвалою Житомирського апеляційного адімністратвиного суду від 14.05.2015 року(справа № 806/4354/14), встановлено, що дії відділу державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ відповідають вимогам закону „Про виконавче провадження", Інструкції про проведення виконавчих дій та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації заарештованого майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, що втратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил при визначенні стартової ціни реалізації майна( висновок ВСУ у справі № 6-124цс14). Однак, прилюдні торги проводилися ТОВ „Мульті-сервіс", а не відділом ДВС Бердичівського МРУЮ. (т.1, а.с.141-142)

Позовних вимог до ТОВ „Мульті-сервіс" з приводу порушень під час проведення прилюдних торгів позивачами не заявлено.

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,

ЦПК України,

Вирішив:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ „Приватбанк", відділу ДВС Бердичівського МРУЮ, відділу реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ, ОСОБА_7, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Бердичівської міської ради, ОСОБА_8, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ширяєва О.В., про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, недійсними прилюдних торгів та свідоцтва, виданого переможцю торгів, скасування реєстрації права власності, відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.