Справа № 500/5101/16-ц
Провадження № 2-з/500/95/16
УХВАЛА

03 жовтня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 88 509,00 грн. згідно розписки та сплачений судовий збір, мотивуючи тим, що гроші відповідач їй повинна за придбання житлової площі у гуртожитку по вул. Кулікова, б. №31, м.Ізмаїл, Одеська область.

22.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/36 частини гуртожитку за адресою: вул. Кулікова, б. №31, м.Ізмаїл, Одеська область, мотивуючи тим, що на даний час 1/36 частина гуртожитку належить відповідачу ОСОБА_2 Вважає, що власник може розпорядитися даним майном та відчужити його на свій розсуд до винесення судом рішення по справі, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2016 року провадження у цивільній справі відкрито.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України передбачено види забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Так, суду не надано ніяких доказів того, що ОСОБА_2 може що-небудь зробити зі своєю 1/36 частиною гуртожитку за адресою: вул. Кулікова, б. №31, м.Ізмаїл, Одеська область, не визначені обставини, що можуть призвести до ускладнення або зробити неможливим виконання рішення суду, не надано відомостей про вартість майна, на яке заявник просить накласти арешт, що унеможливлює зробити судом висновок про співмірність позовних вимог із вартістю майна, на яке позивач просить накласти арешт.

В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована та в задоволенні вищезазначеної заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №500/5101/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3