Єдиний унікальний номер 243/4890/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1692/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.,

суддів: Курило В.П., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2016 року скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій незаконними залишено без задоволення.

З вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів скарги, апелянт зазначила, що на порушення вимог ЦПК України, абзацу 3 п. 13 та п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 (далі - постанова Пленуму ВССУ № 6), у справі відсутня постанова про відкриття провадження у справі, суд не залучив до участі у справі інших заінтересованих осіб: представника стягувача (ПАТ «Донбасенерго») та іншого боржника за виконавчим листом - ОСОБА_2, що позбавило суд можливості повно та всебічно з'ясувати обставини справи. Суд не допитав в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були присутні при складенні акту державного виконавця від 27 жовтня 2014 року про майновий стан боржників, клопотання про допит яких судом було задоволено. Суд не надав слово особам, які брали участь у справі, для виступу з промовами в судових дебатах.

Питання щодо строків звернення до суду зі скаргою заявника судом першої інстанції не з'ясовувались належним чином, на порушення вимог ст. 16 постанови Пленуму ВССУ № 6 суд дійшов помилкового висновку, що 10 денний строк подання скарги до суду пропущений заявником без поважних причин та з цих підстав відмовив в задоволенні скарги.

Одночасно суд розглянув і виніс рішення по іншим питанням, що не були предметом звернення зі скаргою.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явилася, однак, про час та місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою за місцем її проживання (а.с.78 79 ).

Представник Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Солод Д.А. в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, просив її апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 щодо винесення постанови від 10 листопада 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» незаконними, просила скасувати її та зобов'язати останню винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 34576963 на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 1 - 4).

В наступному, 05 серпня 2016 року заявник уточнила останній пункт вимоги за скаргою і просила зобов'язати Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДВС) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 34757963 на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги, суд в ухвалі зазначив, що доводи заявника ОСОБА_1 про отримання нею 06 червня 2016 року копії постанови державного виконавця від 10 листопада 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу не знайшли підтвердження, оскільки як вбачається із копії розписки від 12 листопада 2015 року, заявник ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження і з оскаржуваною постановою ВДВС. Що ж стосується тверджень ОСОБА_1 про порушення державним виконавцем законодавства при відкритті виконавчого провадження та строків здійснення виконавчого провадження, то суд в ухвалі зазначив, що вони були предметом розгляду Слов'янським міськрайонним судом Донецької області за іншими скаргами ОСОБА_1, в задоволенні яких їй було відмовлено, а тому скаргу заявника визнав безпідставною та необґрунтованою.

Однак з оскаржуваною ухвалою суду на можна погодитись, вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як роз'яснено в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 02 лютого 2014 року № 6, відповідно до статті 385 ЦПК, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч.ч. 1- 2 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин; питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Як вказано в частині 3 цієї ж статті, одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 73 ЦПК України, з питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала (окремо).

Однак, суд не виконав зазначених вимог ст. 73 ЦПК України та п. 16 постанови Пленуму ВССУ № 6 при вирішенні питання стосовно встановлення строку оскарження дій державного виконавця, передчасно прийняв ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 по суті вимог.

Одночасно суд зробив зайві висновки і щодо дій державного виконавця, пов'язаних з відкриттям виконавчих проваджень, що не були предметом оскарження в скарзі ОСОБА_1 від 15 червня 2016 року, уточненій нею 05 серпня 2016 року, в якій вона просила визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10 листопада 2014 року, скасувати її та зобов'язати ВДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, на порушення вимог п. 17 постанови Пленуму ВССУ № 6, суд не залучив до участі у справі інших учасників виконавчого провадження, а саме, боржника ОСОБА_2

На порушення вимог ст. 193 ЦПК України, при розгляді справи суд не надав слово в судових дебатах особам, які приймали участь у справі, про що свідчить журнал судового засідання за 10 серпня 2016 року (а.с. 57).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, оскільки суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 303, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 серпня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: