Справа №557/110/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

за участю представника позивача - ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» - Якимчука Д.М.

представника відповідача - ТОВ «СГП «Агат» - адвоката Штогрін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - фінансова компанія «Євроінвестбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агат», до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання договорів оренди землі поновленими,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» звернулося до Гощанського районного суду з позовом до ТОВ «СГП «Агат», ОСОБА_3 та інших про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання договорів оренди землі поновленими.

Ухвалою суду від 16.02.2016 роз'єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - фінансова компанія «Євроінвестбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агат», ОСОБА_3 та інших про визнання договорів оренди землі недійсними, та визнання договорів оренди землі поновленими, справи виділено у самостійні провадження.

Позивач посилається на те, що в кінці 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Євроінвестбуд» уклало договори оренди землі, а також в 2010 році додаткові угоди до договорів, в тому числі з відповідачем - ОСОБА_3

Відповідно до п.1 додаткових угод, орендар та орендодавці домовились внести зміни, зокрема у пункт 5 договорів оренди землі, та продовжили строк дії договорів до 31.12.2015 року. В лютому 2016 року, представникам ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» стало відомо, що орендодавці уклали договори оренди цих же земельних ділянок з Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Агат», в період дії договорів оренди з ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд», право оренди яких станом на момент звернення до суду вже є зареєстрованим за ТОВ СГП «Агат», що підтверджується довідками з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, орендодавці (власники) земельних ділянок двічі розпорядились належними їм земельними ділянками, уклавши договори оренди з ТОВ СГП «Агат» в період дії договорів з ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд», що суперечить нормам законодавства, а також порушили переважне право ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» на поновлення договорів оренди землі.

Представник позивача вважає вказані дії відповідачів протиправними, а договори, укладені ТОВ СГП «Агат» з орендодавцями, повинні бути визнані недійсними, а відповідно договори оренди землі повинні бути визнані поновленими за ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» на той самий строк і на тих самих умовах, посилаючись на ч.1 ст. 317 , ч. 2 ст. 319, ч.1 ст. 626, ст. 629, 759, 761 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», вказує на те, що із системного аналізу даних норм можна зробити висновок, що при реалізації власником свого права на розпорядження об'єктом права власності шляхом укладання договору оренди землі, відбувається зміна цивільних прав та обов'язків орендодавця щодо об'єкта оренди. Зокрема, на період дії договору оренди, власник не має права користуватись та володіти об'єктом договору оренди, так як на платній основі тимчасово передав ці права орендарю. Крім цього, орендодавець обмежений в праві розпорядження об'єктом договору оренди на період дії договору, зокрема, не вправі передавати на підставі цивільно - правової угоди майно, що є об'єктом договору оренди в оренду третій особі, оскільки така (повторна) передача майна в оренду порушує права первинного орендаря.

Представник позивача посилається на ст. 203, 215 ЦК України, вказує на те, що існування орендних відносин з ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» унеможливлює передачу цієї ж земельної ділянки в користування та володіння третій особі. Дія договору оренди з ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» обмежує право власника (орендодавця) щодо розпорядження земельною ділянкою до моменту втрати чинності таким договором оренди.

Посилаючись на ст. 124 ЗК України, ст. ст. 13, 33 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. ст. 764, 777 ЦК України, вказує на те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що зважаючи на відсутність протягом одного місяця з моменту закінчення договорів оренди землі повідомлення орендодавців про заперечення у поновленні договорів оренди землі, перелік яких зазначений у додатку 1 до позову, та продовження користування зазначеними земельними ділянками ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд», має місце порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України. Позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений ТОВ СГП «Агат» з ОСОБА_3, та визнати поновленим договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, укладений 20.06.2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Євроінвестбуд» з ОСОБА_3 на строк 7 (сім) років з орендною платою в розмірі 7 % (сім відсотків) від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування землею.

В запереченні проти позову представник ТОВ СГП «Агат» - вважає позов необґрунтованим та безпідставним, вказує на те, що позивач єдиною підставою для задоволення заявленого позову називає виконання ним у встановленому законом порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Проте дані обставини не відповідають в повній мірі обставинам справи, заявлені позовні вимоги є неправомірними.

Представник відповідача посилається на ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», вказує на те, що як вбачається із Додаткової угоди від 27.12.2011 року до договору оренди землі сторонами було погоджено викладення у новій редакції п. 5 Договору оренди, яким чітко було визначено, що дію Договору оренди землі продовжено до 31.12.2015 року. Даною ж Додатковою угодою сторони виключили умови щодо його пролонгації. Аналогічна інформація міститься також в Управлінні Держкомзему у Гощанському районі Рівненської області. Оскільки відповідач у справі ОСОБА_3 не мав в майбутньому намірів на пролонгацію договору оренди землі із ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд», він ще у жовтні місяці 2015 року, тобто за два місяці до завершення дії договору оренди землі, надіслав на адресу ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» повідомлення про відмову від подальшої співпраці та продовження дії договору оренди землі, повідомлення було отримано позивачем - 16 жовтня 2015 року (згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа).

В такому випадку всі подальші дії, на які посилається позивач як на підставу заявлених ним позовних вимог втрачають своє правове підґрунтя, є незаконними та такими, що порушують охоронюване законом право власності відповідача у справі - ОСОБА_3, адже будь-який договір має бути укладений добровільно, без будь-якого примусу іншої сторони, а ОСОБА_3 заздалегідь висловив своє бажання не продовжувати будь-яку договірну співпрацю із позивачем.

Крім того, як додаткове підтвердження відсутності намірів на пролонгацію договору оренди землі, 28 січня 2016 року (до закінчення місячного терміну, визначеного ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»), отримано позивачем 29 січня 2016 року, було надіслано на адресу ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» лист-повідомлення про відсутність намірів укладати Додаткову угоду. Позивачем всупереч вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомлення про наміри було надіслано в термін, менший ніж один місяць до завершення строку дії договору, а запропоновані Додаткові угоди виявилися лише бланками без зазначення будь-яких реквізитів орендаря, без зазначення терміну дії договору, без зазначення розміру орендної плати, тобто запропоновані Додаткові угоди не мітили у собі істотних умов договору оренди землі, а відтак їх не можна розцінювати як належне виконання позивачем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В задоволенні позовних вимог просить відмовити ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просить його задовольнити. Пояснив, що проект додаткової угоди надсилався відповідачу на виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», в передбачений законом строк. Жодних заперечень або ж своїх пропозицій відповідач не надіслав стороні позивача, тому вважає, що є підстави для визнання договору поновленим, оскільки на даний час позивач користується даною земельною ділянкою, тому має переважне право на продовження дії договору. Оскільки договір не було розірвано відповідно до вимог чинного законодавства, відповідач не міг укладати договір оренди тієї ж земельної ділянки. Відповідачем - орендодавцем земельної ділянки порушено переважне право ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» на поновлення договору оренди землі, передбачене ч.ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Представник ТОВ СГП «АГАТ» проти позову заперечувала з підстав, викладених у запереченні проти позову, наголошувала на безпідставності позову, вказуючи на правомірність укладення договору оренди її довірителя з відповідачем -2. Позивач порушив вимоги закону, не повідомивши за місяць до закінчення дії договору про намір його продовжити, довідка укрпошти не є належним доказом виконання позивачем вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

П. 73 Правил надання послуг поштового зв'язку (затверджені Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009 року) встановлено, що під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля. Крім того, відправлення поштових повідомлень з додатковою угодою саме 01.12.2015 підтверджується відповіддю на запит адвоката № 30/2-102 від 16.05.2016. При цьому відповідач-2 належним чином повідомив позивача про намір розірвати договір, додаткова угода та повідомлення про пролонгування договору не відповідають вимогам держспоживстандарту щодо реквізитів, дати оформлення документа, стороні відповідача був надісланий лише типовий бланк, без зазначення всіх істотних умов договору (порядок виплати, строки, нормативна грошова оцінка). Вважає позов безпідставним, просить у його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки ним ще в жовтні 2015 було надіслано на адресу позивача лист про відмову від подальшої співпраці, та небажання укладати будь-які додаткові угоди про продовження договору оренди землі, додатково в січні 2016 також додатково повідомляв відповідача про відмову від укладення додаткової угоди, яка була бланком без зазначення ні вартості оренди, ні терміну дії, ні реквізитів юридичної особи, просить в задоволенні позову відмовити, судовий розгляд проводити у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що між ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» та відповідачем - 2 - ОСОБА_3 20.06.2008 року укладено договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований в Гощанському районному відділі Рівненської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» 20.06.2008.

В 2010 році між ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» та відповідачем - 2 укладено додаткову угоду до вказаного вище договору оренди землі, яким сторони, зокрема, домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2015 року (п.5 додаткової угоди). Додаткова угода зареєстрована 27.12.2011 року в управлінні Держкомзему у Гощанському районі за номером НОМЕР_2.

30 листопада 2015 року ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» подало до відділення поштового зв'язку Рівне - 11 для відправлення 265 листів цінних з описом вкладень, адресованих орендодавцям земельних ділянок, у які вкладено лист - повідомлення про поновлення договору оренди та проект додаткової угоди до договору оренди, в тому числі з ОСОБА_3

Обставини подання до відділення поштового зв'язку згаданих вище листів 30 листопада 2015 року підтверджуються листом відділення поштового зв'язку Рівне - 11 від 05.02.2016 року, за підписом начальника відділення ОСОБА_4

З копії сформованого 01.12.2015 року ВПЗ Рівне-11 списку №754 згрупованих поштових відправлень за формою 103 вбачається, що відповідачу-2 надісланий цінний лист з описом. Позивачем надано копію опису вкладень в цінний лист, адресований відповідачу - 2, копію листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди, які надсилались відповідачу - 2. Вказані докази підтверджують надсилання відповідачу - 2 листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 на строк 7 років, з орендною платою в розмірі 7 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно результату пошуку штрихкодового ідентифікатора, поштове відправлення вручене відповідачу-2 особисто 09.12.2015.

Відповідачем-2 надіслано на адресу позивача повідомлення про те, що після закінчення дії договору оренди земельної ділянки (кінець 2015) він не має намірів продовжувати та укладати договір оренди на земельну ділянку, свою відмову від подальшої співпраці з ТОФ ІФК «Євроінвестбуд» підтверджує, дане повідомлення позивач отримав 16.10.2015.

Відповідачем-2 було надіслано на адресу позивача лист-заперечення у поновленні договору оренди, оскільки до 30.11.2015 позивач не повідомив відповідача-2 про намір продовжити дію договору оренди землі, відповідач-2 вважає зобов'язання за договором припиненими 31.12.2015, дане повідомлення позивач отримав 29.01.2016.

Суд не враховує дані повідомлення відповідача як належний доказ відмови відповідача від пролонгації договору, оскільки вони не містять дати підписання даних повідомлень, крім того, підписи в договорах, відомостях та повідомленнях суттєво відрізняються між собою, тому неможливо встановити, чи дійсно ОСОБА_3 підписував дані листи-повідомлення та листи-заперечення.

Згідно відомостей про виплату грошей за 2015 рік, відповідач-2 отримав від позивача плату в розмірі 2573, 85 грн. за оренду земельної ділянки.

Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Гощанському районі, додаткові угоди укладені між ТОВ ІФК «Євроінвестбуд» та власників земельних часток (паїв) на території Симонівської сільської ради, зареєстровані Управлінням Держкомзему у Гощанському районі 27.12.2011 та 07.04.2012 з зазначенням терміну дії договорів оренди землі 5 років, додаткові угоди укладені для продовження терміну дії договорів оренди до 31.12.2015.

01.02.2016 року між відповідачем-1 - ТОВ СГП «Агат» та відповідачем-2 - ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 на строк 10 років, з орендною платою в розмірі 5 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду, 01.02.2016 ОСОБА_3 передав, а ТОВ СГП «Агат» прийняв земельну ділянку площею 1, 46 га.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач виконав вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі», за місяць до закінчення строку дії договору направив лист-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди відповідачу - 2, а від останнього не надійшло заперечень на вказаний лист протягом місяця.

Водночас, лист - повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі надісланий, як вказує представник відповідача-1, на виконання ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Вказаний лист не є рішенням орендодавця на пропозицію орендаря поновити договір оренди землі в розумінні ч.5 ст.33 Закону.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 впродовж місячного терміну з дня отримання пропозиції ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» не узгоджував з орендарем істотних умов договору та не надсилав письмового листа-повідомлення про прийняте ним рішення щодо істотних умов продовження договору оренди. Лист, надісланий ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» свідчить лише про небажання ОСОБА_3 продовжити договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що на порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» ОСОБА_3, як орендодавець, у місячний термін не розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, не узгодив з орендарем істотні умови договору та направив лише лист-повідомлення про відмову на продовження договору оренди земельної ділянки без надання пропозицій щодо інших умов оренди земельної ділянки.

При цьому, доводи представника відповідача - 1 про надсилання позивачем листа - повідомлення про продовження строку оренди пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору не відповідають зібраним доказам по справі.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦК України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Позивачем 30 листопада 2015 року здано лист до відділення поштового зв'язку, у який вкладено лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі, що підтверджується листом відділення поштового зв'язку Рівне - 11 від 05.02.2016 року. Отже, з урахуванням ст. 255 ЦК України та ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» позивач не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі повідомив відповідача - 2 про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Також, позивач належним чином виконував договірні зобов'язання, в повному обсязі сплачував орендну плату, що підтверджується копіями відомостей про отримання орендної плати за 2014 -2015 роки, а також відсутністю заперечень з приводу належного виконання умов договору від відповідача - 2.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України суд дійшов висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Вказана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України по справі №6-219цс14 від 25.02.2015 року та згідно ч. 1 ст.3607 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Така правова позиція міститься також в постановах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року (справа № 6-70цс15), 18 березня 2015 року (справа № 6-3цс15), 18 березня 2015 року (справа № 6-4цс15) та 25 лютого 2015 року (справа № 6-10цс15).

За наведених обставин, укладення ОСОБА_3 договору оренди землі з новим орендарем практично на тих же умовах (в розмірі орендної плати - фактично на гірших умовах - 5% - 7 %) без пропонування таких умов позивачу є порушенням переважного права ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» на поновлення договору оренди.

01.02.2016 року між відповідачем - 1 та відповідачем - 2 укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0066.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Отже, із системного аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що при реалізації власником свого права на розпорядження об'єктом права власності шляхом укладання договору оренди землі, відбувається зміна цивільних прав та обов'язків орендодавця щодо об'єкта оренди.

Зокрема, на період дії договору оренди, власник не має права користуватись та володіти об'єктом договору оренди, так як на платній основі тимчасово передав ці права орендарю.

Крім цього, орендодавець обмежений в праві розпорядження об'єктом договору оренди на період дії договору, зокрема, не вправі передавати на підставі цивільно - правової угоди майно, що є об'єктом договору оренди в оренду третій особі, оскільки така (повторна) передача майна в оренду порушує права первинного орендаря.

Таким чином, укладення договору оренди землі відповідачем - 1 з відповідачем - 2 до закінчення строку дії договору оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При розгляді справ даної категорії, крім доведеності факту відправлення повідомлення рекомендованим листом, суд з'ясовує факти, з якими закон пов'язує поновлення договору оренди землі, а саме - чи належно орендар виконував свої обов'язки за договором оренди, чи повідомив орендодавця про намір реалізувати своє право на поновлення договору оренди та в який спосіб; чи було досягнуто згоди щодо орендної плати за новим договором та інших умов договору, на яких умовах укладено договір з новим орендарем, чи є вони більш сприятливими, чи продовжує орендар користуватися спірною земельною ділянкою, чи повідомив орендодавець орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Судом встановлено факт належного виконання позивачем умов договору оренди землі; дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк пропозиції щодо інших умов договору, ніж ті, що були запропоновані позивачем, неповідомлення орендаря належним чином про розірвання чи припинення дії договору оренди землі, позивач продовжує користуватися даною земельною ділянкою та укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендодавцем на умовах, з якими погоджується позивач. Крім того, позивачем запропоновано кращі умови оплати за договором оренди, ніж ТОВ СГП «Агат», договір з новим орендарем не є більш сприятливим для відповідача-2.

За вказаних, фактично встановлених обставин, суд дійшов висновку, що на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» у ТОВ «ІФК «Євроінвестбуд» є переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк і що це право порушено у зв'язку з укладенням орендодавцем договору оренди від 02.02.2016 року з іншим орендарем - ТОВ СГП «Агат»; що відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України є підставами для визнання зазначеного договору недійсним.

Отже, в силу ст. 203, ст. 215 ЦК України договір оренди землі, укладений ТОВ СГП «Агат» з відповідачем - 2 слід визнати недійсним, оскільки на момент його укладення був дійсний договір оренди землі, укладений між позивачем та відповідачем - 2 щодо тієї ж земельної ділянки, а сам факт його укладення порушує переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк, передбачене ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Водночас для відновлення переважного права ТОВ «ІФК Євроінвестбуд» договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, укладений 20.06.2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Євроінвестбуд» з ОСОБА_3 на строк 7 років з орендною платою в розмірі 7 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування землею, слід визнати поновленим.

Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо порушення позивачем строків повідомлення про поновлення договору оренди землі, оскільки належними доказами ці обставини не підтвердилися, спростовуються доказами, наданими позивачем - листом відділення поштового зв'язку Рівне - 11 від 05.02.2016 року.

Також, згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 1378 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 317, 319, 626, 627, 792, 759, 761 ЦК України, ст. 124 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - фінансова компанія «Євроінвестбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агат», до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання договорів оренди землі поновленими, - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_1, укладений 01.02.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГАТ»» з ОСОБА_3.

Визнати поновленим договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, укладений 20.06.2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Євроінвестбуд» з ОСОБА_3 на строк 7 (сім) років з орендною платою в розмірі 7 % (сім відсотків) від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування землею.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГАТ» судові витрати по справі - судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - фінансова компанія «Євроінвестбуд» в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі - судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - фінансова компанія «Євроінвестбуд» в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2016 року.