Справа № 149/3649/15-ц Провадження № 22-ц/772/2768/2016Головуючий в суді першої інстанції Клімик К. О.
Категорія 23Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.,

за участю секретаря Агеєвої Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» до фермерського господарства «Поділля Н», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: фермерське господарство «Поділля Н», Реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року,

встановила:

У грудні 2015 року ТОВ "Хмільницьке" звернулося в суд з позовом до Фермерського господарства "Поділля Н", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 5 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Поділля "Н", кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, та про скасування зареєстрованого за ФГ "Поділля Н" іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 26152518 від 15.11.2015 року.

В послідуючому ТОВ "Хмільницьке" уточнило свої позовні вимоги та просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 5 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ "Поділля "Н", кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року залишено без розгляду позовні вимоги ТОВ "Хмільницьке" в частині скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ФГ "Поділля Н" відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26152518 від 15.11.2015 року (а.с.75).

26.01.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Хмільницьке", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача - ФГ "Поділля Н", РС Калинівського РУЮ Вінницької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 55 від 01.04.2015 року між ОСОБА_2 та ФГ "Поділля Н".

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" до Фермерського господарства "Поділля Н", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 5 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством "Поділля Н", кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 - відмовлено.

Також даним рішенням відмовлено і в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке", треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні зустрічного позивача Фермерське господарство "Поділля Н", Реєстраційна служба Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 55 від 01 квітня 2015 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" та ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ТОВ "Хмільницьке" просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову ТОВ "Хмільницьке" скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, а в іншій частині рішення залишити без змін. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду першої інстанції не оскаржується та не переглядається апеляційним судом.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони у справі не з'явилися, тому відповідно до вимог ст. 74, ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1-3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Так зокрема, судом установлено, що 22 червня 2012 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ "Хмільницьке" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № б/н зареєстрований у Хмільницькому РВ Вінницької РФ "Центр ДЗК" 28.11.2012 року за № 09554, відповідно до якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,8472 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, яка належить орендодавцю відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 26.04.2006 року. Відповідно до умов вказаного договору, він укладений на три роки, строк дії договору до 28.11.2015 року. Орендна плата встановлюється в грошовій формі та в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі с/г продукцією. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На виконання вказаного договору його сторонами було складено акт приймання-передачі земельної ділянки що орендується від 18.03.2007 року (а.с.9-12).

Як вбачається з договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року сторонами цього договору вказані ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ "Хмільницьке" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Термін дії договору 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 8006,67 гривень на рік або у натуральній формі (а.с.14-15).

Як вбачається з договору оренди землі від 20.02.2015 року сторонами цього договору вказані ОСОБА_2 (орендодавець) та ФГ "Поділля Н" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. У разі внесення орендної плати у натуральній формі її розмір становить 3500 кг зернових та 100 кг цукру. Відповідно до п. 43 вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, однак державна реєстрація вказаного договору не здійснювалася (а.с.54-56).

Як вбачається з договору оренди землі від 05.11.2015 року сторонами цього договору вказані ОСОБА_2 (орендодавець) та ФГ "Поділля Н" (орендар). Під договором стоять підписи сторін договору. За умовами вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8472 га, яка розташована на території Кустовецької сільської ради Хмільницького району, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. У разі внесення орендної плати у натуральній формі її розмір становить 3500 кг зернових та 100 кг цукру (а.с.85-87).

З листа-повідомлення від 15.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 повідомила ТОВ "Хмільницьке" про своє не бажання продовжувати договірні відносини із ТОВ "Хмільницьке" щодо оренди належної їй земельної ділянки. Згідно фіскального чека, а також опису вкладення в цінний лист, адресований ТОВ "Хмільницьке" лист-повідомлення від 15.11.2015 року, був надісланий ТОВ "Хмільницьке" 14.12.2015 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 47641460 від 15.11.2015 року, за ФГ "Поділля Н" зареєстроване речове право, яке виникло із договору оренди землі № б/н від 05.11.2015 року між ФГ "Поділля Н" та ОСОБА_2 (а.с. 16-17).

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У своєму позові та запереченнях проти зустрічного позову від 15.02.2016 року, ТОВ "Хмільницьке" посилається на те, що воно скористалося своїм переважним правом на поновлення строку договору оренди земельної ділянки шляхом укладення нового договору оренди № 55 від 01.04.2015 року. Однак, вказані твердження не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Зокрема, статтею 33 ЗУ "Про оренду землі" визначено процедуру поновлення договору оренди землі.

Частинами 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім цього, частиною 6 статті 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Таким чином аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-219 цс14.

Обставини належного виконання обов'язків ТОВ "Хмільницьке" як орендаря за договором від 22.06.2012 року сторонами не заперечувались.

Разом з тим встановлено. Що ТОВ "Хмільницьке" не скористалось своїм переважним правом визначеним в договорі від 22.06.2012 року, оскільки не виконало вимог та умов та не дотрималось процедури встановлених частинами 1-5, 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", які б давали право орендарю на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Натомість ТОВ "Хмільницьке" уклало з ОСОБА_2 новий договір оренди № 55 від 01.04.2015 року. При цьому представник ТОВ "Хмільницьке" в судовому засіданні пояснив, що а ні лист-повідомлення, а ні додаткова угода на адресу ОСОБА_2 не надсилалася.

Окрім того, договір від 2 листопада 2015 року, укладений між ФГ "Поділля Н" та ОСОБА_2, містить більший розмір орендної плати ніж договір від 01.04.2015 року між ТОВ "Хмільницьке" та ОСОБА_2

Таким чином доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що його переважне право на поновлення строку договору оренди земельної ділянки порушено, не знайшли свого підтвердження.

При цьому судом також враховано і те, що по закінченню строку дії договору оренди земельної ділянки від 22.06.2012 року, ОСОБА_2 листом-повідомленням від 15.11.2015 року повідомила ТОВ "Хмільницьке" про своє не бажання продовжувати договірні відносини із ТОВ "Хмільницьке" щодо оренди належної їй земельної ділянки. Згідно фіскального чека, а також опису вкладення в цінний лист, адресованого ТОВ "Хмільницьке", вказаний лист-повідомлення ОСОБА_2 від 15.11.2015 року був направлений до ТОВ "Хмільницьке" 14.12.2015 року, тобто протягом строку, визначеного ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Отримання вказаного листа-повідомлення ТОВ "Хмільницьке" підтвердив у судовому засіданні його представник.

Зазначене спростовує доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що ОСОБА_2 жодним чином не повідомила орендаря про намір припинити орендні відносини та не бажання поновити з ТОВ "Хмільницьке" строк оренди земельної ділянки на новий термін.

Крім цього, враховано також і те, що ТОВ "Хмільницьке" не спростовано доводи відповідача ОСОБА_2 викладені у зустрічній позовній заяві про те, що вона не підписувала договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором, який в подальшому шляхом наслідування виконаний іншою особою. Також ТОВ "Хмільницьке" на підтвердження свої вимог не надало суду належні та допустимі докази того, що один примірник вказаного договору оренди землі № 55 від 01.04.2015 року було вручено ОСОБА_2, а відповідно ТОВ "Хмільницьке" не довело, що ОСОБА_2 взагалі знала про існування вказаного договору, а з врахування того, що ТОВ "Хмільницьке" ні лист-повідомлення, ні додаткову угоду на адресу ОСОБА_2 не надсилало, не довело перед судом, що та мала можливість та зобов'язана була повідомити ТОВ "Хмільницьке" про умови на яких вона мала намір укласти новий договір оренди землі.

Отже, доводи ТОВ "Хмільницьке" про те, що договором оренди земельної ділянки від 05.11.2015 року укладеним між ФГ "Поділля Н" та ОСОБА_2 порушено переважне право ТОВ "Хмільницьке" на оренду земельної ділянки належної ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те що первісний позов не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність факту порушення переважного права ТОВ «Хмільницьке» на поновлення строку договору оренди земельної ділянки є правильним, з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Також колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги ту обставину, що по закінченню строку дії договору оренди земельної ділянки від 22.06.2012 року, ОСОБА_2 від 15.11.2015 року повідомила ТОВ «Хмільницьке» про своє небажання продовжувати договірні відносини із ТОВ «Хмільницьке» щодо оренди належної їй земельної ділянки. Ця обставина визнавалась позивачем за первісним позовом.

З урахуванням вищевказаних норм закону та правової позиції Верховного Суду України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Хмільницьке» не скористалося своїм переважним правом на поновлення строку дії договору оренди землі від 22.06.2012 року.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому судовою колегією не переглядається.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Хмільницьке» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 05 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та фермерським господарством «Поділля Н».

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не вказують на підстави, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ М.В. Матківська

Згідно з оригіналом: