Справа № 341/1552/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1576/2016
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Бурштинська міська рада про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду від 07 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 в серпні 2015 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що у зв»язку з спорудженням відповідачем під навісу, стічні води з даху стікають на його подвір»я від чого руйнується огорожа встановлена між їхніми господарствами, постійно підтоплюється підвальне приміщення, крім цього відповідач своїми діями порушив вимоги пожежної безпеки.

Позивач неодноразово звертався в органи місцевого самоврядування з скаргами на дії відповідача у зв»язку з будівництвом під навісу.

Посилаючись на те, що відповідач ігнорує зауваження та численні прохання з боку позивача з приводу усунення вказаної вище перешкоди просить суд задовольнити його позов та зобов»язати ОСОБА_3 знести самовільну добудовану господарську споруду, розташовану на земельній ділянці, що по вул. Мазепи,18 у м. Бурштині.

Рішенням Галицького районного суду від 07 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Бурштинська міська рада про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_3 знести самовільно збудовану добудову до літньої кухні, що розташована на земельній ділянці, та знаходиться за адресою: вул. Г.Мазепи,18, м. Бурштин.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 грн. моральної шкоди, вирішено питання судових витрат.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 на дане рішення подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта вказала, що суд в обґрунтування висновку про задоволення позову всупереч вимог ст. 60 ЦПК України взяв до уваги припущення, а не прямі докази, які б вказували на порушення закону та спричинення шкоди позивачу.

Натомість поза увагою та без належної оцінки суд залишив той факт, що Бурштинська міська рада, будучи органом, уповноваженим здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів, проти позову заперечила, письмово обґрунтовуючи свою позицію, представник міської ради наголосив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на порушення ОСОБА_3 норм чинного законодавства в галузі будівництва.

Представник апелянта просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Постановляючи рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що тимчасовий під навіс на земельній ділянці по вул. Г. Мазепи,18 в м. Бурштин, ОСОБА_3 зведений самочинно із порушенням вимог чинного законодавства України, тому підлягає знесенню.

Разом з тим, такий висновок не відповідає зібраним доказам по справі.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, звертаючись з позовом до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва та про відшкодування моральної шкоди, посилався на те, впродовж року між ним та його сусідом ОСОБА_3 склались неприязні стосунки через те, що наприкінці 2014 року відповідач розпочав добудову до літньої кухні, не маючи на це жодного дозволу та погодження. Через такі дії відповідача йому завдана шкода, адже усі води, які стікають з даху прибудови течуть на його подвір»я, внаслідок чого руйнується його огорожа та постійно стоїть стічна вода на подвір»ї. Також підвальне приміщення постійно перебуває у підтопленому стані.

На підтвердження своїх вимог позивач посилався на акт Бурштинської міської ради від 03.04.2015 року де зазначено, що відповідач самовільно розпочав добудову до літньої кухні, а саме: забетонував металеві стовпи та встановив поперечну металеву балку 50 см. від огорожі сусіда. Будова здійснена на існуючій тепломережі, що заборонено нормами обслуговування теплових систем, відсутня документація на добудову (а.с.10)

Згідно акту від 05.04.2015 року щодо перевірки виконання демонтажу незаконної добудови під навісу ОСОБА_3 встановлено, що забетоновані металеві стовпці на відстані 50 см. від огорожі ОСОБА_2 перенесені на відстань 1,50 м., що не відповідає нормам ДБН В.2.5-39.2008р. (а.с.12).

На звернення ОСОБА_3 від 12.05.2015 року щодо надання дозволу на встановлення тимчасового під навісу, виконком Бурштинської міської ради свої листом від 19.05.2015 року № 66/02.2-20 повідомив, що така заява може бути розглянута після письмової згоди організації у підпорядкуванні якої перебуває тепломережа, яка проходить через земельну ділянку.

Згідно акту від 20.05.2015 року - комісія КП «Житловик» обстежила місце встановлення під навісу поблизу тепломережі по вул. Мазепи, 18 в м. Бурштин, та не заперечила щодо встановлення під навісу при умові облаштування водостічних труб для відводу дощових вод від тепломережі (а.с.28).

Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 09.07.2015 року № 127 ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення тимчасового під навісу на земельній ділянці по вул. Г.Мазепи,18 в м. Бурштині, що є у його володінні при умові дотримання охоронної зони від зовнішньої ізоляції труби тепломережі 3,0 м (згідно ДБН В 25-39.2008) (а.с.39,41).

За зверненням ОСОБА_2 від 03.07.2015 року управлінням державно-архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області проведено позапланову перевірку об»єкту будівництва за адресою по вул. Мазепи, 18 в м. Бурштин, в результаті якої встановлено, що ОСОБА_3 влаштував навіс до господарської будівлі на власній земельній ділянці малу архітектурну форму, а оскільки зазначений об»єкт не є об»єктом будівництва, факту виконання будівельних робіт за вказаною адресою не виявлено, то Управління не має правових підстав щодо вжиття відповідних заходів (а.с.47).

Разом з тим, в подальшому, рішенням Бурштинської міської ради від 02.11.2015 року № 211 ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення тимчасового під навісу при умові виконання вимог КП «Житловик» (акт від 20.05.2015 р.), тобто за умови облаштування водостічних труб для відводу дощових вод від тепломережі (а.с.29).

Вказане рішення позивачем ОСОБА_2 у втсановленому законом порядку не оскаржувалось.

Згідно комісійного акту обстеження домоволодіння ОСОБА_2 по вул. І.Франка,93 від 29.12.2015 року, зафіксовано, що ОСОБА_3 облаштовано під навіс (біля господарської будівлі) на віддалі 1,50 м від існуючої огорожі гр. ОСОБА_2 По території ОСОБА_3 проходить зовнішня тепломережа на відстані 0,20 см. від опори існуючого під навісу.

Відстань між існуючою будівлею гр. ОСОБА_2 та існуючим під навісом становить 4,60 м. До під навісу встановлено жолоб для відведення дощової води з даху господарської будівлі та під навісу. Однак відвід цих дощових вод з подвір»я ОСОБА_3 не забезпечено, що може створювати підтоплення господарства гр. ОСОБА_2 (а.с.58-59)

За заявою ОСОБА_2 комісією проведено перевірку акту обстеження від 29.12.2015 року за результатами якої встановлено, що водовідведення дощової води з даху господарської споруди та під навісу ОСОБА_3 здійснюється на власну його територію.(а.с.94).

Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» влаштований відповідачем під навіс відноситься до малих архітектурних форм, держаний контроль щодо розміщення яких покладено на органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 103 Земельного Кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

У відповідності до положень ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Встановлено, що ОСОБА_3 у відповідності до рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 02.11.2015 року встановив на власній земельній ділянці тимчасовий під навіс біля господарської будівлі, дане рішення у встановленому законом порядку не визнано недійсним, а тому немає підстав для висновку, що відповідач здійснив самочинне будівництво.

Жодне із рішень Бурштинської міської ради ні від 09.07.2015 року № 127 ні від 02.11.2015 року № 211 не містить посилання щодо дотримання ОСОБА_3 при облаштуванні під навісу протипожежного розриву між прибудовою до господарської будівлі ОСОБА_3 та господарським будинком позивача ОСОБА_2 не менше 8 метрів.

Разом з тим, встановлено, що до під навісу ОСОБА_3 влаштований жолоб для відведення дощової води з даху господарської будівлі та під навісу, однак відвід цих дощових вод з подвір»я ОСОБА_3 не забезпечено, що може створювати підтоплення господарства ОСОБА_2

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення прибудови під навісу є необґрунтованими, оскільки встановлення тимчасового під навісу здійснено позивачем на власній земельній відповідно до рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 02.11.2015 року. Відновлення порушеного права позивача з метою недопущення підтоплення його господарства можливе шляхом зобов»язання ОСОБА_3 забезпечити відвід дощових вод з його подвір»я, однак таких вимог позивач не заявляв.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,

Колегія суддів приходить до висновку, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо заподіяння його відповідачем ОСОБА_3 моральної шкоди, оскільки з цього приводу позивачем не представлено належних доказів, а тому вимоги про відшкодування заподіяної моральної шкоди є необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду від 07 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Бурштинська міська рада про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.В.Пнівчук

Судді: О.Ю. ОСОБА_6 Соколовський