Справа 206/1887/16-ц
Провадження 2/206/591/16
У Х В А Л А

"11" травня 2016 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Колісник В.Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради та Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації в цьому жилому приміщенні,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться зазначена цивільна справа.

11 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 виїхав за межі України, а саме до Російської Федерації, однак належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини до суду не надала.

Відповідно до ст. 131 ЦПК сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявила та підтримала клопотання щодо витребування інформації, щодо часу та періоду перебування на території України, про дату та час виїзду/вїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2005року і по теперішній час та інформацію про мету виїзду за кордон, оскільки має суттєве значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Оскільки для вирішення справи по суті необхідна зазначена інформація, заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 131, 133, 137, 208, 209 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію, щодо часу та періоду перебування на території України, про дату та час виїзду/вїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 2005 року і по теперішній час та інформацію про мету виїзду за кордон.

Розяснити, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала згідно ст. 293 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Сухоруков