Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 431/3945/15-ц
Провадження № 22ц/782/431/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» вересня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 03 листопада 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Флінт» про стягнення заборгованості за договором лізингу, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 вересня 2015 року ТОВ «Агротек» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Флінт» про стягнення заборгованості за договором лізингу, посилаючись на наступні обставини.

11 листопада 2013р. між ТОВ «Агротек» та ПСП АФ «Флінт» було укладено договір фінансового лізингу №122АФ-13. У цей же день між ТОВ «Агротек», ПСП АФ «Флінт» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед ТОВ «Агротек» за виконання ПСП АФ «Флінт» обов'язків, які випливають з договору фінансового лізингу №122АФ-13. Рішенням господарського суду Луганської області від 13.08.2015р. з ПСП АФ «Флінт» стягнено на користь ТОВ «Агротек» заборгованість за договором фінансового лізингу №122АФ-13 у розмірі 1 683 602,73грн. Рішення набуло чинності та на його виконання видано наказ.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агротек» суму заборгованості у розмірі 1085437,38 грн., штраф у розмірі 257352,73 грн., три відсотки річних у розмірі 13205,86 грн., суму інфляційних виплат у розмірі 327606,76 грн., а всього на суму 1683602,73 грн.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» заборгованість за договором лізингу у сумі 1 683 602 (один мільйон шістсот вісімдесят три тисячі шістсот дві) гривні 73 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» судові витрати у розмірі 25 674 (двадцять п'ять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 04 копійки.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити, вважаючи, що судом порушені норми процесуального та матеріального права.

Судова колегія не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Вважаючи, що судом при розгляд справи були порушені норми процесуального права апелянт послався на те, що всупереч вимогам ч. 9, 10 ст. 74 ЦПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. №41-р суд не вжив заходів щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Час пік», чим порушив його право на участь у розгляді справи, а також необґрунтовано відмовив у перегляді заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України - порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що вказана апелянтом обставина сама по собі не призвела до неправильного вирішення справи, а тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Також слід вважати, що відповідачу не був обмежений доступ до правосуддя, оскільки при розгляді справи в апеляційному порядку він мав можливість приймати участь у розгляді справи та користуватися усіма правами, передбаченими законом.

Обґрунтовуючи доводи щодо неправильного застосування судом норм матеріального права апелянт вказав на те, що договором поруки не був встановлений строк закінчення його дії, а тому у відповідності до ст. 559 ЦК України дія поруки була припинена через шість місяців після настання строку виконання основного зобовязання.

Відповідно до ст. 252 ЦК України - строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно п. 6.2 Договору поруки сторони визначили, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобовязання. Також порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобовязання за основним договором не предявить вимоги до поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України).

Оскільки сторони у відповідності до ч. 1 ст. 252 ЦК України встановили певний проміжок часу дії поруки, зокрема три роки, та не обумовлювали його конкретною календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, то за таких обставин вживання в договорі слова «терміну» замість належного слова «строк» не впливає на зміст договору та не дає підстав вважати, що такий строк не був ними встановлений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 252, 559 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 03 листопада 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Флінт» про стягнення заборгованості за договором лізингу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: