АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Винту Ю.М., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» Савчук Ірини Миколаївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 березня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_3 у грудні 2015 року зернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про стягнення грошових коштів.

Зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербув» та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 2 грудня 2013 року.

За умовами договору товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» зобов»язалося передати у власність ОСОБА_3 майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 65,2 кв.м.

На виконання договору здійснив сплату вартості квартири в сумі 345560 грн. та підвального приміщення в сумі 8550 грн.

Проте фактична загальна площа квартири складає 63,2 кв.м.

Просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на його користь вартість 2,0 кв.м в сумі 10600 грн., інфляційні в сумі 4483 грн. 80 коп., три відсотки річних в сумі 312 грн. 79 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 березня 2016 року позов задоволено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції керувався положеннями ст.526 ЦПК України та дійшов висновку про невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» зобов»язання за договором між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербув» та ОСОБА_3 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 2 грудня 2013 року щодо перерахунку вартості майна.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на положення п.2.10 договору та акт між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» та ОСОБА_3 прийому-передачі квартири від 9 грудня 2014 року.

Водночас суд першої інстанції відповідно до правил, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України, п.5.1 договору між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербув» та ОСОБА_3 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 2 грудня 2013 року вважав стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» інфляційні в сумі 4483 грн. 80 коп. та три відсотки річних в сумі 312 грн. 79 коп.

Такі висновками суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 2 грудня 2013 року (а.с.7-8).

Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

За умовами п.1.1 договору товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» зобов»язалося передати у власність ОСОБА_3 майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 65,2 кв.м.

Пуктом 2.6 наведеної угоди встановлено, що ціна правочину становить 345560 грн., підвального приміщення 8550 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 здійснено сплату повної вартості, зазначеної у п.2.6 договору в сумі 354110 грн. (а.с.9).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області 13 березня 2015 року, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 площею 63,2 кв.м (а.с.17).

Згідно технічного паспорту, виготовленого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 63,2 кв.м (а.с.11-12).

Таким чином ОСОБА_3 передано квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 63,2 кв.м., що на 2,0 кв.м менше ніж передбачено договором.

Не заслуговують на увагу доводи товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про те, що ОСОБА_3 не порушувалося питання про здійснення розрахунку у позасудовому порядку.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідно до п.2.6 договору між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» та ОСОБА_3 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 від 2 грудня 2013 року ціна визначена з урахуванням проектно-кошторисної документації.

Водночас п.2.10 угоди передбачено, що фактична площа житлового приміщення визначається за наслідками остаточної інвентаризації об»єкта будівництва. У випадку якщо різниця між площею житлового приміщення, зазначена у договорі та фактичною площею житлового приміщення буде становити 0,5 кв.м та більше, сторони проводять між собою перерахунок вартості житлового приміщення відповідно що умов даного договору, що оформляється додатковою угодою до договору.

Разом з тим, п.2.11 правочину встановлено, що продавець зобов»язаний протягом десяти робочих днів від дня проведення інвентаризації, зазначеної в п.2.10 даного договору, повідомити покупця про зміну фактичної загальної площі житлового приміщення. Покупець наступного дня за днем отримання повідомлення від покупця зобов»язаний підписати додаткову угоду зазначену в п.2.10 договору. У випадку невиконання покупцем умов даного пункту додаткова угода вважається такою, що набула чинності, а її умови вважаються узгодженими сторонами.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» під час розгляду справи визнано обставини повідомлення покупця про зміну фактичної загальної площі житлового приміщення та невиконання покупцем зобов»язання підписати додаткову угоду.

З огляду на те, що додаткова угода вважається такою, що набула чинності, висновки суду першої інстанції про доведеність порушення права ОСОБА_3 у зв»язку з неналежним виконанням товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» умов договору між товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербув» та ОСОБА_3 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 2 грудня 2013 року відповідають обставинам справи.

За таких обставин підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на користь ОСОБА_3 вартість 2,0 кв.м в сумі 10600 грн. різниці між проектною загальною площею та загальною площею квартири АДРЕСА_1, яку передано у власність ОСОБА_3

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань.

У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти.

З урахуванням наведеного судом першої інстанції правильно встановлено обов»язок товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» сплатити інфляційні в сумі 4483 грн. 80 коп. та три проценти річних в сумі 312 грн. 79 коп.

Таким чином судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис /Половінкіна Н.Ю./

Судді - підписи /Винту Ю.М., Одинак О.О./

З оригіналом згідно: