Справа № 363/231/15-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/3709/16 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 26 06.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Поліщука М.А., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 31 травня 2013 року укладено кредитний договір із ОСОБА_3, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 днів на рік. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором 35181,11 грн., яка складається з наступного: 25502,54 грн. заборгованість за кредитом, 7155,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 371,35 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 1651,48 грн. процентна складова. Просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2013 року у розмірі 35181,11 грн. та судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року позов ПАТ «КБ ПриватБанк» задоволено, стягнуто із ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором 35181,11 грн. та судові витрати 351,81 грн.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Під час апеляційного розгляду справи представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження в справі в зв'язку із неможливістю вирішення даної справи до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ ПриватБанк» про захист прав споживача та розірвання кредитного договору, яке було відхилено колегією суддів як необґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, із таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів за умовами, визначеними кредитним договором, не виконує, термін сплати коштів за кредитним договором порушено, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 31 травня 2013 року ОСОБА_4 подав анкету-заяву до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно умов анкети-заяви, відповідач своїм підписом від 31 травня 2013 року надав згоду на те, що дана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарафами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а. с. 5).

Із довідки на постійне проживання, кредитного договору та картки платників податків вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою (а. с. 32, 98).

На а. с. 6 знаходиться роздруківка із веб-сторінки http://privatbank.ua із відомостями щодо тарифів по престижним карткам Visa, вказано валюту карткового рахунку - українська гривня, долар США, євро, мінімальна сума кредитної лінії - 20000 грн., максимальна сума кредитної лінії відсутня, базова ставка в місяць 2,5 %, строк дії картки 2 роки, обмеження по зняттю готівки 10000 доларів США для картки Gold та 1000 доларів США для картки Gold mini.

Згідно п. 1.1.1.52 Умов і Правил надання банківських послуг, овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку засобів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Використання клієнтом грошових коштів понад залишок по рахунку або встановлений банком ліміт овердрафта є несанкціонованим овердрафтом.

Згідно п. 1.1.2.5, п. 1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перерасходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п. 1.1.2.11.1 Умов і Правил надання банківських послуг у випадку оспорювання держателем карти операцій, здійснених із використанням карти, держатель карти зобов'язаний впродовж 30 днів з моменту утримання грошових коштів з рахунку звернутися до банку і заявити про оспорювані операції і причини оспорення, подати письмову заяву (у випадку, якщо вирішення питання передбачає дану необхідність).

Згідно п. 1.1.2.19 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний негайно повідомляти банк шляхом повідомлення в концентр інформацію, яка стала йому відома про несанкціоновані транзакції по його рахункам.

Згідно п. 1.1.2.25 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт поручає банку оформити заяву на продаж/купівлю іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України від особи клієнта, в межах сум, які підлягають сплаті банку або третій особі у випадку, якщо валюта операції відрізняється від валюти карткового рахунку по обмінному курсу банку на дату її проведення.

Згідно п. 1.1.5.13 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки (рахунку) на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Згідно п. 1.1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених платежів і комісій.

Згідно п. 1.1.7.2 Умов і Правил надання банківських послуг у випадку оспорення держателем операцій, здійснених з використанням карток, держатель надає впродовж 35 днів з моменту утримання грошових коштів письмову заяву банку з зазначенням оспорюваних операцій і причин оспорювання (у випадку, якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Банк надає держателю відповідь впродовж 30 днів з моменту звернення.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки за кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем, утворилася заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність захисту права позивача шляхом стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 35181,11 грн.

Розмір заборгованості відповідачем не спростований, відтак розрахунок, наданий позивачем, приймається колегією суддів за достовірний.

Не ґрунтуються на вимогах закону і відхиляються колегією суддів доводи апеляційної скарги, що єдиним належним та допустимим доказом списання коштів з рахунка платника є меморіальний ордер.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка; платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України; платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Разом з тим, при знятті грошових коштів з карткового рахунку операція відбувається за ініціативою клієнта банку - держателя платіжної картки.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині заперечення обставин укладення кредитного договору шляхом підписання анкети - заяви про приєднання спростовуються роздруківкою фотографії відповідача з сервісної програми, датованої 13 травня 2013 року, на якій останній зображений із картою ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом досліджувалася анкета - заява від 31 травня 2013 року.

Доказів на спростування того, що дана анкета-заява підписана відповідачем, останній не надав.

При цьому відповідач не доводив, що укладав із ПАТ «КБ «ПриватБанк» будь-які інші договори, зокрема 13 травня 2013 року, які передбачають видачу карток як платіжного засобу.

Із цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано суду доказів та відомостей щодо відсутності відміток в анкеті-заяві щодо отримання картки і недоведеності твердження суду щодо згоди сторін про укладення саме кредитного договору.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що виписка з рахунку відповідача, яка містить дані про здійснені операції, є належним, допустимим і достатнім доказом заборгованості відповідача, яка виникла внаслідок отримання кредитних коштів.

Відповідно до п. п. 5.3, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим Постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях особові рахунки та виписки з них. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Доводи щодо недопустимості даного доказу колегія суддів відхиляє, оскільки виписка з рахунку належним чином завірена печаткою позивача.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги щодо невстановлення судом обставин щодо номеру поточного рахунку і відкриття такого рахунку банком.

Обставини використання платіжної картки за межами України в період перебування відповідача в Україні висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відповідач не був позбавлений можливості передати отриману ним картку третім особам.

Таким чином відповідачем не спростовано як обставин підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, так і обставин отримання відповідачем платіжної картки.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Поліщук М.А.

Яворський М.А.