АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/4554/15-ц Головуючий суддя І інстанції Мішуровська С. Т.
Провадження № 22-ц/790/2777/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Коровіна С.Г.

при секретарях - Калюжній Ю.В., Сотніковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання.

В обгрнтування своїх вимог посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, тому подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Відповідач працездатний, офіційно працює, має заробіток та задовільний стан здоров'я, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча інших дітей на його утриманні не має, тому має можливість надавати допомогу.

В зв'язку з цим просила розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 429; визначити місце проживання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідача аліменти на її користь на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов, пояснила, що з відповідачем вони проживають окремо, він поводить себе неадекватно, застосовує до неї фізичну силу, все це відбувається на очах дитини, що негативно впливає на дитину, вона його боїться. Останній раз в свій приїзд додому відповідач побив її, потрощив меблі та електротовари, після чого вона опинилася у лікарні. Вона зверталася до поліції, але ніяких мір до нього прийнято не було. Відповідач з ними не проживає, проходить військову службу в м. Охтирка Сумської області, має стабільний заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - ОСОБА_3, місце проживання дитини визначити разом з нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачем, також не заперечував протии сплати аліментів на утримання сина. Пояснив, що після того, як він став військовослужбовцем та поїхав до місця служби, дружина залишилася в м. Лозова, з ним не поїхала. Він допомагав грошима, але позивач має запальний характер, в зв'язку з чим у них склалися неприязні відносини, хоча він і намагався відновити нормальні подружні відносини.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 429.

Місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити разом з матір'ю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь держави судовий збір в сумі487,20 (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючисьна незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає..

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2, виданим 29.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 429.

Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено , що сім'я фактично розпалася, з 2014 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 108.

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матір'ю, про що не заперечував відповідач в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач працездатний, є військовослужбовцем, приймав участь у проведенні антитерористичної операції, його середньомісячна заробітна плата складає 4200 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 08.02.2016 року, хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні більш нікого не має, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи відповідача стосовно того, що судом безпідставно не було взято до уваги повідомлення слідчого від 18.02.2016 року про відкриття кримінального провадження, за яким його та його матір визнано потерпілими за кримінально-карними діями позивачки, які вона вчинила 15.02.2016 року, що вважав є підставою того, що визначати місце проживання дитини з матір'ю небезпечно, колегією суддів не приймаються, оскільки ці обставини підтверджують неприязні відносини між сторонами, і при вирішення питання про проживання дитини з матір'ю не впливають на висновок суду, оскільки даних про вчинення будь-яких дій відносно дитини немає. Крім того, відповідач не заявляв вимог про визначені місця проживання дитини з ним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: