АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні, виселенні з квартири та вселення.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користування, виселення з квартири та вселення визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав невиконання вимог закону, визначених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для прийняття рішення про відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що на виконання ухвали суду від 9 червня 2016 року представник позивача 17 червня 2016 року подав до суду документ, що підтверджує повноваження на підписання позовної заяви та платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 1653 гривні 60 копійок із розрахунку за три вимоги немайнового характеру, про що було зазначено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Таким чином висновок суду в ухвалі про повернення позовної заяви про те, що позивач заявив дев'ять позовних вимог не відповідає ухвалі від 9 червня 2016 року про залишення заяви без руху та вимогам статті 6 Закону України «Про судовий збір».

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що у строки вказані в ухвалі про залишення позову без руху, позивачем не усунуті недоліки, що є підставою для повернення заяви.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні, виселенні з квартири та вселення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без руху з підстав несплати у повному розмірі судового збору, встановленого Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та відсутності документу, що підтверджують повноваження представника позивача. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Копію ухвали про усунення недоліків позивач отримав 16 червня 2016 року (а.с.14). На виконання вимог закону, визначених в ухвалі суду першої інстанції, представник позивача надіслав оригінал платіжного доручення № 882 від 16 червня 2016 року про сплату судового збору за призначенням платежу: «судовий збір за позовом ОСОБА_5.» в сумі 1 653,60 грн., а також додатковий договір про надання правової допомоги адвоката, в якому зазначені повноваження представника.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_5, у зв′язку з неналежним виконанням недоліків визначених в ухвалі про залишення заяви без руху, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем заявлено дев'ять вимог немайнового характеру, а саме: про зобов'язання не чинити перешкоди - до чотирьох відповідачів, про виселення - до чотирьох відповідачів та про вселення. За кожну із них позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 551, 20 грн. Зазначені недоліки позивачем не усунуто.

Перевіряючи матеріали позовної заяви, а також додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, колегія суддів приходить до наступного:

З поданих до суду позовних заяв, інших заяв і скарг справляється судовий збір, у розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду. Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала розмір - 1 378,00 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, при подачі фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру у 2016 році розмір судового збору складатиме - 551,20 грн.

Як роз′яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 10, 13 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що при поданні до суду позовної заяви, яка містить кілька самостійних позовних вимог, кожна вимога є об'єктом справляння судового збору. Судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог або загальною сумою, наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем ОСОБА_5 заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме: про зобов′язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою; виселення; вселення. У відповідності до роз′ясення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та Закону «Про судовий збір» при подачі позову позивач повинен був сплатити судовий збір на загальну суму 1 653,60 грн. із розрахунку 551,20 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

На виконання вимог закону, визначених в ухвалі суду першої інстанції про залишення заяви без руху, представником позивача сплачено та надано суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 1 653,60 грн., що є належним виконання вимог Закону «Про судовий збір».

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем заявлено дев'ять вимог немайнового характеру є помилковим. Визначаючи розмір несплаченого судового збору із розрахунку, як дія множення кожної заявленої позивачем вимоги на кількість відповідачів, суд першої інстанції не врахував, що у відповідності до положень Закону «Про судовий збір» об'єктом справляння судового збору є позовна заява, а не кількість зазначених у ній відповідачів.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з передачею питання на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року скасувати, і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: