Справа №345/2866/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

07.09.2016 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гриніва М.А.

секретаря Заткальницької Н.І.

з участю предстаника позиваки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м. Калуш справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

встановив:

ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду, в якому стверджує, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гаврилюка, 20 в с.Дубовиця, Калуського району, Івано-Франківської області. Відповідач ОСОБА_3 не проживає у даному будинку з 2006р., він не бере участі в утриманні будинковолодіння, тому ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в даному будинку, так як не проживає в ньому без поважних причин понад 1 рік.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з»явилася, її представник ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин з 2006р. не проживає у будинку позивачки, його місцезнаходження та проживання на даний час не відоме. Просить позов задовільнити, а справу розглянути у відсутності відповідача в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Галичина».

Суд, вислухавши доводи представника позивачки, свідків та проаналізувавши інші докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав :

Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що житловий будинок № 20 по вул. Гаврилюка, с. Дубовиця, Калуського району, Івано-Франківської області належить позивачці ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у даному будинку, як це видно із довідки №1669 від 16.08.2016р. (а.с.6), однак не проживає в ньому без поважних причин з 2006р., що стверджується актом від 10.08.2016р. (а.с.5), про що також ствердили суду свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що так як відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад 1 рік , а саме з 2006р., то його слід визнати таким, що втратив право на проживання в даному будинку.

На підставі ст. 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд

р і ш и в:

Позов задовільнити. Визнати ОСОБА_3, 1966р.н., таким, що втратив право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте, судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Г о л о в у ю ч и й: