У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Курило В.П., Будулуци М.С.,

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від себе і як опікун недієздатної ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, що діє від себе і як опікун недієздатної ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи: на стороні позивача - Служба у справах дітей Слов'янської міської ради, на стороні відповідача - ОСОБА_5, приватний нотаріус Слов'янського міського нотаріального округу Мурадова Світлана Григорівна, про визнання договору міни недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1, що діє від себе і як опікун недієздатної ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи: на стороні позивача - Служба у справах дітей Слов'янської міської ради, на стороні відповідача - ОСОБА_5, приватний нотаріус Слов'янського міського нотаріального округу Мурадова Світлана Григорівна, про визнання договору міни недійсним - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1, що діє від себе і як опікун недієздатної ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 16 травня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки обставинам, що викладені у позовній заяві та надані суду, а саме: міна була вимушеною мірою, тобто під впливом тяжких обставин, оскільки таким чином позивачка намагалась поліпшити побутові умови для родини: недієздатної доньки та малолітньої онуки.

Під час ремонту спірної квартири було виявлено приховані дефекти. Суд не дав належної оцінки поясненням представника органу опіки та піклування у судовому засіданні щодо цього факту.

Крім того, суд не прийняв до уваги те, що під час укладення спірної угоди міни нотаріусом не було достовірно встановлено реальну вартість квартири відповідача, що може свідчити про можливу упередженість суду першої інстанції у результаті розгляду справи.

Вважає. що сукупність наведених у апеляційній скарзі фактів свідчить про те, що судом першої інстанції не була надана належна правова оцінка обставинам справи та доказам, що надавались сторонами.

В судове засідання апеляційного суду сторони та треті особи - ОСОБА_5 і приватний нотаріус Мурадова С.Г. не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить отримання ними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

В судове засідання апеляційного суду третя особа - Служба у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до договору міни від 9 листопада 2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., укладеному між позивачем ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_7, та відповідачем ОСОБА_4, який діяв за згодою своєї дружини ОСОБА_5, належна ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.07.1999 року двохкімнатна квартира під номером 2, загальною площею 43,8 кв.м, в тому числі жила площа - 26,0 кв.м, що знаходиться у будинку під АДРЕСА_1, переходить у власність ОСОБА_1 і ОСОБА_7 у рівних частках кожній. Належний ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частках кожній на підставі договору купівлі-продажу будинку від 26.08.1997 року житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями й спорудами, загальною площею 54,2 кв.м, в тому числі жилою площею 25,0 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_2 та розташований на земельній ділянці земель Слов'янської міської ради площею 0.0538 гектара, переходить у власність ОСОБА_4 (а.с. 7, 77, 78).

Цей правочин - договір міни позивачка вважає недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 230, 233 ЦК України, а також посилається на недодержання в момент вчинення правочину загальних вимог, додержання яких є необхідним для його чинності (ст. 203 ч. 1, ч. 3, ч. 6 ЦК України ).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статті 6 цього закону зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір міни є одним із видів договірних зобов'язань.

Згідно зі ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В частині першій ст. 229 ЦК України зазначено, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за призначенням Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та аналізуючи наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції у судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги були предметом перевірки суду першої інстанції, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішення суду першої інстанції.

Зазначені доводи скарги носять суб'єктивний характер, ґрунтуються на неправильному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не містять ознак порушення норм процесуального права.

Інших доводів про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга не містіть.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та на підставі закону, що регулює їх.

Отже, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від себе і як опікун недієздатної ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: