АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/602/16
Категорія: житлові Доповідач - Трішкова І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: Кірсанової Л.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Гребенщикової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, 3-ті особи: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на те, що наймачем спірної квартири був ОСОБА_3, з яким вона з 2005 року сумісно проживала без реєстрації шлюбу. 23.06.2009 року вона зареєструвалась у зазначеній квартирі. Також у квартирі зареєстрований син ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який з дня реєстрації у квартирі не проживає. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, вона залишилася проживати у спірній квартирі, сплачує всі комунальні послуги.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність, а також неможливість проживання у спірній квартирі, оскільки його батько пиячив, а він, як неповнолітня особа, проживав разом із матір'ю за її місцем проживання.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, визначені правовідносини сторін та закон, їх регулюючий, і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,11,60.212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 Разом з ним з 20.08.1996 року був зареєстрований його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

23 червня 2009 року у спірній квартирі була зареєстрована ОСОБА_1, яка зазначала, що проживала з ОСОБА_3 до його смерті однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою, не зважаючи на те, що на час її звернення до суду ОСОБА_2 був неповнолітнім.

Відповідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців.

Частиною 3 пунктом 3 ст.71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника - протягом усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що у зв'язку з неправильною поведінкою її чоловіка ОСОБА_3, вона забрала малолітнього сина та стала проживати у своїх батьків. ОСОБА_1 вона попереджала про те, що після досягнення повноліття син буде проживати в спірній квартирі.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_3 пиячив, у квартирі не було проведено ремонту, тому дружина з сином змушена була піти від нього.

У 2011 році після смерті чоловіка ОСОБА_4 попереджала ОСОБА_1 про намір вселитися в спірну квартиру, а також подала заяву до начальника дільниці №13 КП «Жилкомсервіс» з проханням не проводити відносно спірної квартири ніяких дій, а саме: реєстрації, відкриття особового рахунку та інше.

У тому ж 2011 році ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м.Харкова з адміністративним позовом до відділення у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Київського РВ ХМУ ГУСВС України в Харківській області про захист права на житло та скасування реєстрації ОСОБА_1 в спірній квартирі, але ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25 липня 2011 року позовна заява була повернута для подання до належного суду.

Дані обставини свідчать про намір законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 зберегти право користування спірною квартирою.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення немає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 314, 319 ЦПК України, судова колегія. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Л.І. Кірсанова

Н.П. Пилипчук