АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/445/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Кізюн О.Ю., Пастощука М.М.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: заявника та його представника

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Троковицька сільська рада Черняхівського району Житомирської області, відділ державної реєстраційної актів цивільного стану по місту Хмельницькому про встановлення факту родинних відносин.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що він є сином ОСОБА_3, який згідно свідоцтва про смерть помер 24.05.1987 року. В обґрунтування вимог вказував, що в свідоцтві про його народження відсутні записи про батька, ОСОБА_3 (за національністю поляк), оскільки мати ОСОБА_4 (за національністю українка) не перебувала з батьком в зареєстрованому шлюбі. Після уточнення вимог вказував, що визнання даного факту необхідне йому для встановлення родинних стосунків з кровними родичами по батьковій лінії, підтвердження наявності у нього польського коріння, та в подальшому зміни прізвища на прізвище батька.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій дане рішення вважає незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким заяву задоволити. Вказує, що він не має іншої можливості, крім судового порядку, встановити даний факт, оскільки батько помер, а дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, тому в порядку окремого провадження, в якому відсутній спір про право, просить встановити факт родинних відносин. Не погоджується із

висновком суду, щодо обраного ним неналежного способу захисту своїх прав, оскільки, незалежно від назви поданої до суду заяви (чи про встановлення факту родинних відносин, чи про встановлення факту батьківства) вона розглядається судом в порядку окремого ________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження 22ц/792/445/16

Доповідач Марцинкевич А.М. Категорія № 60,69

провадження як справа про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки це є різновидом заяви про встановлення факту родинних відносин. Вважає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні його заяви лише з формальних міркувань, при цьому не заперечував в ухваленому рішенні обґрунтованості поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 19 травня 1968 року в селі Троковичі Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про його народження ( серія II ТП №426659), виданого повторно 12 грудня 1984 року (а.с 6). Із даного свідоцтва вбачається, що в графі «мати»- зазначена ОСОБА_4, національність українка, в графі «батько» - відомості відсутні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 7 вказаної постанови Пленуму роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

З аналізу наведених норм закону та роз'яснень вище вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, слідує, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку, окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Із змісту заяви ОСОБА_1 від 18.06.2015 року та уточненої заяви від 16.10.2015 року вбачається, що встановлення даного факту родинних відносин необхідно йому для встановлення родинних стосунків з кровними родичами по батьковій лінії, для підтвердження у нього польського коріння, оскільки батько ОСОБА_3 за національністю був поляк, та після встановлення судом даного факту родинних відносин, має намір змінити своє прізвище на прізвище батька - «Масальський».

При цьому заявник ставить питання про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, хоча із змісту заяви випливає інша вимога про встановлення факту батьківства.

Твердження в апеляційній скарзі, що заява про встановлення факту батьківства є різновидом заяви про встановлення факту родинних відносин спростовується змістом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з якої слідує, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку, передбачений у ст. 256 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту батьківства, володіння будинком на праві власності тощо. Тобто, законодавець розмежовує два юридичних факти та їх порядок встановлення. Встановлення факту батьківства відносить до переліку інших фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку.

Саме тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо обрання заявником неналежного способу захисту своїх прав.

З огляду на те, що заяву ОСОБА_6 подав про встановлення факту родинних відносин, а вимога зводиться до встановлення факту батьківства,тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 через вибраний ним неналежний спосіб захисту своїх прав.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони зводяться до власної правової оцінки апелянта обставинам справи і не впливають на законність рішення суду, яке постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді:/підпис/

З оригіналом згідно: ОСОБА_7