АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5190/16 Справа № 175/5605/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Калиновського А.Б.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, мотивуючи тим, що з 16 серпня 2003 року по 06 серпня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

Вказував, що від шлюбу вони мають малолітніх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після розірвання шлюбу проживають разом з матір'ю. Остання не повідомляє йому про зміну місця проживання, не реагує на телефонні дзвінки та не пускає його для спілкування з дітьми.

Зазначав, що ОСОБА_2 повністю ізолювала себе та дітей від спілкування з ним, у зв'язку з чим він неодноразово звертався до правоохоронних органів, постійно провокувала сварки та налаштовувала дітей проти нього, переконуючи дітей, що зараз їх справжній батько - її співмешканець.

Посилаючись на те, що він надає матеріальну допомогу на утримання доньок сплачуючи аліменти, працевлаштований, характеризується позитивно, на обліку ніде не знаходиться, судимостей та шкідливих звичок немає, бажає виконувати свій батьківський обов'язок, оскільки відчуває до своїх дітей батьківські почуття, просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у здійсненні участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити спосіб участі його, ОСОБА_3, у вихованні дітей шляхом встановлення наступного режиму систематичних побачень без присутності матері: кожний перший та третій тиждень місяця з 18-30 год. п'ятниці до 18-30 год. неділі за його місцем проживання з дотриманням режиму дня дитини відповідного віку; надати можливість спільного з дітьми: а)оздоровчого відпочинку, протягом 21 доби на (14 діб - у літні місяці, 7 діб - протягом року) на території України або за кордоном, б)під час святкових днів (щорічно), які встановлені чинним законодавством України, у першій або другій половині дня (за домовленістю з матір'ю ОСОБА_2), в)на день народження доньок ІНФОРМАЦІЯ_1 (щорічно) у першій або другій половині дня (за домовленістю з матір'ю ОСОБА_2), г)на день народження батька 15 січня (щорічно) з 09-00 год. до 20-00 год.; д)безперешкодного спілкування з дітьми в денний час з 10-00 год. до 20-00 год. по телефону, або іншими засобами зв'язку.

У вересні 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, з тих самих підстав.

Вказувала, що у зв'язку з постійними сварками, які вчиняв ОСОБА_2 на очах малолітніх дітей, вона вимушена була змінити своє та дітей місце проживання та з квітня 2014 року проживає у АДРЕСА_1.

Зазначала, що ОСОБА_3 недбало ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, не забезпечує дітей, не має постійного місця роботи та доходу та крім того, перешкоджає їй, як матері, реалізовувати права дітей в їх інтересах, відповідно до висновку психолога Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, відділення психологічного забезпечення кадрового забезпечення спільно з інформаційно-консультативним центром для осіб, що постраждали від домашнього насилля «Liberta», від 02 березня 2015 року встановлено, що діти потребують спокійної та гармонійної атмосфери в сім'ї.

Посилаючись на те, що зараз діти знаходяться в сприятливих умовах з люблячими батьками, дівчинкам психологічно комфортно знаходитись з тими дорослими, які їх оточують на даний момент, просила суд ухвалити рішення, яким встановити порядок участі батька ОСОБА_3, що проживає окремо, у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: кожну другу суботу місяця за місцем проживання чи перебування дітей в період з 15-00 год. до 18-00 год. у її присутності.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди, складені матір'ю ОСОБА_2 батькові ОСОБА_3 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено час спілкувань з дітьми, надавши можливість ОСОБА_3 регулярних побачень та спілкувань з дітьми, а саме: кожної першої та третьої суботи місяця з 15 до 19 години, 15 січня щорічно з 9 до 15 години, за місцем проживання чи перебування дітей, або в місцях відповідно до віку та розвитку дітей, не порушуючи режиму дня дітей у присутності матері ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення, а її зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини (ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини).

Згідно зі ст.153 СК України мати, батько і дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України).

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Зокрема, ст.159 СК України встановлено, що якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням її, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що з 16 серпня 2003 року по 06 серпня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10,13).

Від спільного проживання сторони мають малолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після розірвання шлюбу проживають разом з матір'ю (а.с.11,12).

Позивач ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання дітей які стягуються з нього за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.64,66-67,104).

Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, з урахуванням виниклих обставин, надано висновок від 21 квітня 2015 року щодо визначення участі ОСОБА_3 у вихованні доньок шляхом зустрічі батька ОСОБА_3 з доньками, що проживають разом з матір'ю у АДРЕСА_1, у зимовий період, двічі на місяць (1-3 субота) в присутності мами з 16-00 год. до 19-00 год., у літній період, двічі на місяць (1,3 субота), в присутності мами з 16-00 год. до 20-00 год. в місцях відповідно до віку та розвитку дітей, забезпечуючи належний догляд, та не порушуючи режиму дітей; у зв'язку з поважними причинами дітей, зустрічі батька з дітьми переносяться на інший день (а.с.133-134).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд, з урахуванням усіх обставин справи, прийшов до обґрунтованого висновку, врахувавши при цьому інтереси малолітніх дітей, батьків, та частково взяв до уваги висновок Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.ст.2,8 ЦПК України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (чч.4,5,6 ст.19 СК України).

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, чч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч.1 ст.152 СК України встановлене право дитини на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в частинах 1,2 ст.155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не врахував її пояснень, усіх обставин справи та не взяв до уваги висновок психолога Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, відділення психологічного забезпечення кадрового забезпечення спільно з інформаційно-консультативним центром для осіб, що постраждали від домашнього насилля «Liberta», від 02 березня 2015 року не відповідають дійсності та є необґрунтованими.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції сторони не наполягали на ухваленні рішення та встановлення зустрічей батька з дітьми у відповідності до графіку наведеному у висновку Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_3 відсутні доходи, а надані ним довідки є сумнівного походження, не мають відношення до даної справи, оскільки з нього за рішенням суду, яке набрало законної сили, стягуються аліменти.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі наполягає на тому, що є необхідність її присутності при спілкуванні батька з доньками, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуваним рішенням побачення та спілкування з дітьми встановлені у присутності матері ОСОБА_2

На підставі викладеного судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Калиновський А.Б.