Справа № 303/2250/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,

суддів: Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.,

при секретарі : Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Мкачівського міськрайонного суду від 10 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач просив тягнути з ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_1, адреса 89600, Закарпатська обл., м. Мукачево. вуз. Дмитрова буд. 8. кв. 1) на користь ПУБЛЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК (і.к. ЄДР 14360570 адреса: 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 50) заборгованість по відсоткам за договором б/н від 25.06.2004 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 07.04.2013 по 07.04.2016 р. у розмірі 3511,83 грн. та судові витрати.

Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобовязання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними.

В суді першої інстанції відповідач не заперечував факту отримання карткового карткового кредиту, його суми та розрахунку суми позову і просив застосувати строк позовної давності, оскільки термін повернення коштів сплив ще в 2006 році.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від10 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено із за спливу строку позовної давності.

Місцевий суд при постановленні даного рішення зясував, щовідповідно до умов договору, оформленого на підставі анкети заяви на одержання кредитної картки та додаткової угоди від 25.06.2004, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання (період дії кредитного ліміту) відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений до червня 2006 року (Анкета-заява, а.с. 6, пояснення, а.с. 90, довідка, а.с. 91, розписка, 93).

Тому дійшов висновку, що перебіг позовної давності у позивача для звернення до суду з вказаним позовом почався з кінця червня 2006 року. Таким чином, банківська установа вправі була реалізувати своє право на стягнення кредитної заборгованості (в т.ч. і відсотків) за укладеним з відповідачем договором протягом трьох років з настання вищевказаної дати. Однак, із такими вимогами позивач звернувся до суду лише 11.04.2016 року, внаслідок чого пропустив строк позовної давності.

Місцевий суд також вважав, що його висновок у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що міститься в постанові від 22.10.2014 №6-127цс14, яка в силу правових приписів, зазначених у ст. 214, ст. 3607 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками місцевого суду з наступних підстав.

Позивач в уточнених позовних вимогах просив стягнути з відповідача лише заборгованість по відсоткам за договором б/н від 25.06.2004 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 07.04.2013 по 07.04.2016рр. у розмірі 3511,83 грн.

Правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 22.10.2014 №6-127цс14 містить окремий висновок щодо вимоги про стягнення відсотків за користування коштами і передбачає наступне:

…За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Отже позивач не пропустив строк позовної давності щодо стягнення відсотків за користування коштами, право на які виникло у нього з 07.04.2013 року, за три роки до моменту звернення до суду .

Суд першої інстанції не мав підстав для відмови в задоволенні уточненого позову.

Зазначені обставини, відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і постановлення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області,-

р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 червня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН) НОМЕР_1, адреса 89600, Закарпатська обл., м. Мукачево. вуз. Дмитрова буд. 8. кв. 1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (і.к. ЄДР 14360570 адреса: 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги 50) заборгованість по відсоткам за договором б/н від 25.06.2004 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 07.04.2013 по 07.04.2016рр. у розмірі 3511 (три тисячі пятсот одинадцять ) грн ,83 коп., та 872 грн. повернення судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді