Справа № 723/2382/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 грудня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючої судді Дячук О.О.,

при секретарі Яворській М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, зазначав, що позивач 13.11.2015 року надав в позику кошти відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 200 дол. США зі строком повернення до 14.01.2016 року, про що відповідачі надали розписки 13.11.2015 року та 23.05.2016 року відповідно. Станом на день звернення до суду 31.08.2016 року відповідачі борг не повернули, в звязку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь грошових коштів на загальну суму 7330 грн., з яких заборгованість в сумі 210,67 дол. США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України станом на 23.08.2016 року становить 5330 грн., 95,60 грн. 3% річних від простроченої заборгованості, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі в сумі 551,20 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі повторної неявки відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно 13.10.2016 року, 18.11.2016 року та 01.12.2016 року не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в тому числі шляхом публікації виклику в засобах масової інформації (газета «Буковина» №50 від 09 грудня 20016 року)..

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно 13.10.2016 року, 18.11.2016 року, 01.12.2016 року та 21.12.2016 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час тамісце розгляду справи був належним чином повідомлений поштовим повідомленням.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та за згодою позивача постановити заочне рішення.

Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 13.11.2015 року надав в позику грошові кошти відповідачу ОСОБА_2 в сумі 200 дол. США зі строком повернення до 14.01.2016 року, про що свідчить розписка відповідача, яку за безграмотну ОСОБА_2 склав ОСОБА_3, в чому і розписався. Станом на день звернення до суду 31.08.2016 року відповідач ОСОБА_2 борг не повернула.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.1046 ЦК України, тобто між ними був укладений договір позики.

Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 не виконала свого зобовязання та заборгованість за договором позики складає 5425,60 грн. (в тому числі 5330 грн. основний борг та 95,60 грн. 3% річних від простроченої заборгованості).

Підлягають стягненню з відповідача також витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, то в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Як вбачається з розписки відповідача, ОСОБА_3 грошові кошти у ОСОБА_1 не позичав, а тільки написав за безграмотну ОСОБА_2 розписку про те, що вона отримала грошові кошти у ОСОБА_1 В звязку з цим, суд дійшов висновку про те, що в суді не доведена та обставина, що ОСОБА_3 позичив гроші у ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 накористь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5425,60 грн., з яких заборгованість в сумі 5330 грн. та 95,60 грн. 3% річних від простроченої заборгованості боргу за договором позики станом на 31.08.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 накористь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики відмовити за безпідставністю.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди відмовити за їх необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя