Справа № 202/1192/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 травня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариства «Альфа Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, ОСОБА_4 просить визнати недійсним кредитний договір № 0301/1107/88-427, укладений 23 листопада 2007 року між нею та АКБ ТАС-Комерцбанк, посилаючись на те, що зазначений кредитний договір укладений із суттєвим порушенням істотних умов договору, які є необхідними для його укладення та встановлені діючим законодавством, грубо порушує її права та інтереси як споживача фінансових послуг. Позивач зазначає, що зміст та умови кредитного договору були розроблені безпосередньо працівниками банку, у зв'язку з чим вона була позбавлена можливості вносити зміни до змісту договору, мала можливість погодитися лише на ті умови, які були запропоновані банком. У порушення ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, постанови правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту при укладенні договору банк не надав повної та достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, не попередив про валютні ризики, які несе позичальник, не зазначив у договорі детальний розпис загальної вартості кредиту, реальну відсоткову ставку, чим застосовано нечесну підприємницьку практику та включено до договору несправедливі для позичальника умови в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору погашення кредиту та сплату відсотків також у доларах США, курс якого до гривні після укладення договору значно зріс, що потягло для позичальника збільшення боргових зобов'язань.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала на наполягала на його задоволенні.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, через свого представника надала письмові пояснення, в яких позов ОСОБА_4 підтримала.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, а також представник третьої особи на стороні відповідача - ПАТ «Альфа Банк» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти позову ОСОБА_4, вважали його безпідставним, посилаючись на те, що кредитний договір № 0301/1107/88-427 від 23 листопада 2007, укладений між ОСОБА_4 та АКБ ТАС-Комерцбанк, відповідає вимогам законодавства, в тому числі Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, вважали, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають за наступних підстав:

Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком ТАС-Комерцбанк та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0301/1107/88-427, згідно з яким банк надав позивачу грошові кошти на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, в розмірі 50 000 доларів США на строк з 23 листопада 2007 року по 20 листопада 2017 року зі сплатою 11,9 % річних.

Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, укладаючи цей договір, позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких обставин.

В пункті 10.9 кредитного договору зазначено, що з укладенням цього договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору.

Згідно з п. 10.12 кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що перед укладенням кредитного договору банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні кредитного договору йому була надана вся необхідна інформація, передбачена Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, в повному обсязі.

Отримання ОСОБА_4 перед укладенням кредитного договору інформації про умови кредитування підтверджується також бюлетенем продукту Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості, який підписаний нею 15 листопада 2007 року та містить інформацію щодо валюти кредитування, вимог до позичальника, переліку документів, необхідних для отримання кредиту, розміру кредиту, форми його видачі та максимального терміну кредитування, процентної ставки за користування кредитом, розрахунку орієнтовної сукупної вартості кредиту, розміру комісії, порядку погашення кредиту та процентів, переваг та недоліків продукту, можливості дострокового погашення, форми та видів забезпечення, страхування предметів застави.

В додатку № 1 до кредитного договору № 0301/1107/88-427 Графік погашення заборгованості за кредитним договором сторони погодили строк погашення та розмір щомісячного платежу в доларах США, а також залишок кредиту, що залишається після погашення щомісячно платежу згідно з цим графіком.

13 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Сведбанк, яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк, та ОСОБА_4 був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого кредитний договір викладено в новій редакції та встановлено строк користування кредитом, заборгованість за яким склала 37448,51 доларів США, до 20 листопада 2022 року.

Згідно з додатком № 2 до цього договору сторони погодили новий графік погашення кредиту, зокрема, суму щомісячного платежу в розмірі 288,06 доларів США, що підлягає сплаті в період з 20.02.2012 року по 20.11.2022 року.

Укладаючи договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, позичальник також підтвердила, що перед укладенням кредитного договору банк надав їй в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні кредитного договору їй була надана вся необхідна інформація, передбачена Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, в повному обсязі (п. 11.13 нової редакції кредитного договору).

Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотечним договором від 23 листопада 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1, а також договором поруки, укладеним 13 січня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Дельта Банк» продав (відступив) ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за кредитним договором № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У ч. 4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Згідно зі ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року, сторони узгодили в ньому всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до вимог чинного на час його укладення законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що перед укладенням кредитного договору банк у письмовій формі надав позивачу у повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ч. ч. 2, 4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, що позивач засвідчила своїм особистим підписом.

Укладаючи кредитний договір, сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема, визначили суму кредиту, строк, на який надається кредит, розмір відсоткової ставки за користування кредитом, а також щомісячних платежів в іноземній валюті (доларах США), які підлягають сплаті позичальником у рахунок повернення кредиту, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 11 та ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів, тощо.

Жодного доказу на підтвердження того факту, що на момент укладення кредитного договору позивач була не згодна з умовами кредитного договору, вважала їх відповідно до ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів несправедливими або такими, що не відповідають закону, суду не надано.

Доводи позивача про те, що вона була позбавлена можливості вносити зміни до змісту договору та мала можливість погодитися лише на ті умови, які були запропоновані банком, яким розроблялися зміст та умови кредитного договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки при укладенні кредитного договору позивач була ознайомлена з усіма умовами договору і якщо була не згодна з ними, то могла його не підписувати і не укладати, але волевиявлення позивача було направлене саме на отримання кредиту. Суд враховує, що позивач з моменту укладення кредитного договору тривалий час виконувала його умови, зокрема свої обов'язки із повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, питання щодо визнання положень кредитного договору недійсними не ставила, була згодна з умовами кредитного договору та не вважала їх несправедливими.

В даному випадку сторони договору з власної волі на свій розсуд визначили для себе ризики, пов'язані зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору, в тому числі і щодо можливих економічних змін, а само по собі зростання курсу долара США до гривні протягом строку дії кредитного договору не може бути достатньою підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Суд вважає, що кредитний договір № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року відповідає вимогам закону та не містить умов, які є несправедливими і наслідком яких є істотний дисбаланс прав та обов'язків споживача, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що на час звернення позивача до суду з цим позовом всі права кредитора за кредитним договором № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року належать ПАТ Альфа Банк. Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, укладений 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за цим кредитним договором, недійсним не визнаний, а тому позивачем безпідставно пред'явлено позов до ПАТ Дельта Банк.

З урахуванням вищенаведеного, в задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити.

При цьому суд не бере до уваги заяву відповідача про застосування до вимог ОСОБА_4 позовної давності, оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові з підстав його недоведеності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариства «Альфа Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним кредитного договору № 0301/1107/88-427 від 23.11.2007 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко