Справа № 180/1266/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Хомченко С.І.

при секретарі Назаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом (заявою) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сімєю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду в липні 2016 року з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю. ОСОБА_3 приходилася позивачу рідною тіткою. 07 грудня 1989 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким належний їх на праві власності будинок №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області на випадок її смерті в рівних частках (по 1/2 частці) успадковує ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1. ОСОБА_4 приходився ОСОБА_3 рідним сином, і проживав у вищевказаному домоволодінні. 31 січня 2009 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку №10 з господарчими будівлями по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області. Спадкоємцями за заповітом були її син, ОСОБА_4 та позивач. 11 лютого 2010 року в будинку №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області був зареєстрований рідний брат позивача, ОСОБА_2, але фактично за вказаною адресою не проживав. 28 березня 2011 року помер ОСОБА_4. 27 травня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В звязку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини нотаріус спадкову справу не завів та розяснив право на звернення до суду з цього питання.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, який повідомлений належним чином.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердила факт проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2006 року до дня їх смерті.

Суд дослідив документи, які були надані до суду.

Суд приходить до наступного:

ОСОБА_3 приходилася позивачу рідною тіткою. 07 грудня 1989 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким належний їх на праві власності будинок №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області на випадок її смерті в рівних частках (по 1/2 частці) успадковує ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1. ОСОБА_4 приходився ОСОБА_3 рідним сином, і проживав у вищевказаному домоволодінні. 31 січня 2009 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку №10 з господарчими будівлями по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області. Спадкоємцями за заповітом були її син, ОСОБА_4 та позивач, племінник. 11 лютого 2010 року в будинку №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області був зареєстрований рідний брат позивача, ОСОБА_2, але фактично за вказаною адресою не проживав. 28 березня 2011 року помер ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України: «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті».

Згідно з ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Домоволодіння по вул. Фабричній, 10 та Фабричній 10а в м. Марганці Дніпропетровської області є одним домоволодінням, паркану між будинками немає.

ОСОБА_3 дуже хворіла, перебувала на диспансерному обліку в Марганецькій ЦМЛ з діагнозом «Ішемічна хвороба серця». ЇЇ син, ОСОБА_4, також був дуже хворим, перебував на обліку в Марганецькій ЦМЛ з діагнозом «Ішемічна хвороба серця. Гіпертонічна хвороба». Крім цього, ОСОБА_4 з 15 вересня 1971 року безстроково був визнаний інвалідом другої групи з дитинства, та був визнаний непрацездатним.

В звязку з хворобами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивач здійснював за ними догляд, готував їжу, і тому постійно проживав разом з ними, починаючи з 2006 року. Слід зазначити, що в звязку з психічним захворюванням не можна було залишати без нагляду ОСОБА_4 самим, а його мати, ОСОБА_3 не могла за станом свого здоров'я не те, щоб доглянути за сином, а й сама потребувала догляду. За два роки до смерті ОСОБА_3 вже була лежачою та не підіймалася з ліжка. У 2008 році у ОСОБА_4 стався інсульт і з того часу він також був прикутий до ліжка.

Коли померла ОСОБА_3, позивач особисто займався її похованням, ніс всі витрати, повязані з похованням. Після смерті ОСОБА_3, її син, ОСОБА_4, проживав разом з позивачем, він його доглядав. Похованням ОСОБА_4 також займався позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому суд вважає заяву задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 57, 58,59, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сімєю задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2006 року до дня їх смерті, а саме: з ОСОБА_3 до 31 січня 2009 року; з ОСОБА_4 до 28 березня 2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко