Справа №490/622/16-ц 06.09.2016 06.09.2016 06.09.2016
Провадження №22-ц/784/1659/16
Суддя по 1 інстанції Гуденко О.А.
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

6 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М. ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2016 року, з урахуванням додаткового рішення того ж суду від 11 липня 2016 року про розподіл судових витрат, у справі

за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу 32 285,61 грн. витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 30 травня 2012 року з вини ОСОБА_3 сталася ДТП, який керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21074», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Адмірала Макарова при виїзді на перехрестя вул. Фалеївська у м. Миколаєві, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 "Рух без зупинки заборонено" та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний ВЕ 6281 АМ, під керуванням його власника ОСОБА_4 Внаслідок цього були пошкоджені транспортні засоби.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу «ВАЗ-21074», державний номер НОМЕР_1, не була застрахована на час скоєння ДТП.

25 жовтня 2012 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_4 в сумі 32 285,61 грн. (платіжне доручення № 3976 від 22 жовтня 2012 року) на підставі його заяви про настання страхового випадку та про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі ОСОБА_1) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Посилаючись на викладене та вимоги ст. 1191 ЦК України, пункту 38.2.1 ст. 38 Закону, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 32 285,61 гривень.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ОСОБА_3 посилався на наявність у відповідача інвалідності І групи, а також подав заяву про застосування позовної давності.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позову МТСБУ. Додатковим рішенням того ж суду від 11 липня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі МТСБУ, посилаючись на незаконність рішення суду, просило його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи у задоволенні позову МТСБУ, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для регресного відшкодування страхової виплати, про застосування якого заявлено стороною у справі.

Колегія вважає, такий висновок суду першої інстанції вірним.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом 4 ст. 21 Закону передбачено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

За змістом п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

За регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання, зокрема виплати страхового відшкодування (ч.6 ст. 261 ЦК України).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 30 травня 2012 року сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ-21074», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний ВЕ6281 АМ під керуванням власника ОСОБА_4 Внаслідок ДТП були пошкоджені транспортні засоби.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу «ВАЗ-21074», державний номер НОМЕР_1, не була застрахована на час скоєння ДТП.

Згідно висновку спеціаліста звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 270 від 22 червня 2012 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 37 974, 73 грн. разом із ПДВ (а.с.6-13).

6 вересня 2012 року ОСОБА_4 подав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.3). Його цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номер ВЕ6281, застрахована згідно із полісом № АА /61009296 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності на період з 10 серпня 2011 року по 9 серпня 2012 року.

На підставі зазначеної заяви МТСБУ 25 жовтня 2012 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 в сумі 32 285,61 грн. без ПДВ, що підтверджується копією платіжного доручення № 3976 від 22 жовтня 2012 року (а.с.15).

21 січня 2016 року МТСБУ звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У матеріалах справи міститься клопотання представника ОСОБА_3 від 7 квітня 2016 року про застосування позовної давності (а.с. 39).

Оскільки днем виплати страхового відшкодування є 25 жовтня 2012 року, тому трирічний строк позовної давності сплив 25 жовтня 2015 року.

Отже, доводи апеляційної скарги про невірне застосування судом першої інстанції положень ст. 267 ЦК України є помилковими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

За такого, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, постановленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2016 року, з урахуванням додаткового рішення того ж суду від 11 липня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: