Справа 237/6005/13-ц
Номер провадження 2/237/205/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.16 року м.Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого Судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, у розмірі 432 929,08 грн., з яких: 45000 грн. сума займу, 108 000,00 грн. проценти за період з 13.02.2012 року по 13.02.2014 року, 277 650,00 грн. неустойка за період з 14.03.2012 року по 20.11.2013 року, 2 279,08 грн. 3% річних.

У судове засідання позивач та відповідач не зявились.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

13.02.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір займу № 1/13 (далі - договір).

Позикодавець передає позичальникові позику у розмірі 45 000 грн. (п. 1. договору).

Позика надається до 13.03.2012 року. Позичальник зобовязується повернути всю суму займу, вказану в п. 1 цього договору у вказаний строк (п. 2 договору).

Передача грошових коштів оформлюється розпискою позичальника в отриманні займу (п. 4 договору).

Договір вважається укладеним з моменту фактичної передачі позикодавцем позичальнику суми займу, що підтверджується розпискою позичальника, вказаній в п. 4 цього договору (п. 6 договору).

13.02.2012 року ОСОБА_2 власноручно написав розписку, якої підтвердив, що отримав від ОСОБА_3 відповідно до договору займу № 1/13 від 13.02.2012 року грошові кошти у розмірі 45 000 грн. та зобовязується повернути її в строк до 31.03.2012 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідач в обговорений строк грошові кошти не повернув, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Відповідач докази сплати заборгованості до суду не надав, доводи позивача не спростував, у звязку з чим позовні вимоги відповідача в частині стягнення суми займу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 3 договору за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю щомісячно 10% від суми займу.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача проценти за період з 13.02.2012 року по 20.11.2013 року в сумі 108 000,00 грн.

Оскільки у вказаний позивачем період відповідач дійсно користувався грошовими коштами, то суд дійшов висновку про правомірність нарахування процентів за їх користування, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач також нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 277 650 грн.

Відповідно до п. 5 договору, у випадку порушення позичальником строку повернення позики, позичальник зобовязується сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від не повернутої суми займу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із основною позовною давністю. Так, позовна давність в один рік, застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тому суд дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня за один рік, що становить 164 250,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три відсотка річних, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних у розмірі 2 279, 08 грн.

Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 549, 625, 1046- 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором займу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором займу у розмірі 319 529, 08 грн. (триста девятнадцять тисяч пятсот двадцять девять гривень 08 коп.), з яких: 45 000 грн. (сорок пять тисяч гривень), відсотки за користування коштами у розмірі 108 000 грн. (сто вісім тисяч гривень), неустойку в сумі 164 250 грн. (сто шістдесят чотири тисячі двісті пятдесят гривень), три відсотки річних в сумі 2279,08 грн. (дві тисячі двісті сімдесят девять гривень 08 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 13.07.2016