Справа № 138/2827/16-ц
Провадження №:2/138/845/16
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Лисенко Т.Ю., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та дострокове стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05.09.2016 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків два дні з дати отримання копії даної ухвали.

Вказаною ухвалою суду позовна заява була залишена без руху, зокрема з тих підстав, що позивач в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України не сплатив судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, а саме про розірвання кредитного договору та не подав суду документ про його сплату.

Копію зазначеної ухвали направлено на імя позивача рекомендованим листом із повідомленням, який отриманий представником позивача 12.09.2016.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява, в якій позивач зазначає, що позов носить матеріальний характер і вимога про розірвання договору відповідно до положень ст. 611 ЦК України є наслідком порушення відповідачем зобовязання, а тому не може розглядатись окремо від дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, відтак не підлягає оплаті судовим збором.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Тобто розірвання кредитного договору та дострокове стягнення заборгованості віднесені до окремих видів захисту порушеного права кредитодавця.

Також п. 29 зазначеної постанови Пленуму ВССУ визначено, що передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Вказане спростовує посилання позивача на відсутність недоліків позовної заяви та про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 05.09.2016 у зазначений судом строк, що відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України є підставою вважати неподаною та повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст. ст. 121 ч. 2, 209 ч. 4, 5, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною та повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та дострокове стягнення заборгованості.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: Лисенко Т.Ю.