Справа № 626/282/15-ц
Провадження № 2/626/495/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07.09.2016 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення коштів , -

ВИРІШИВ:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі ПАТ "ДельтаБанк") про стягнення коштів, який під час судового розгляду неодноразово уточнював. В остаточній редакції позовної заяви від 16 серпня 2016 року просив стягнути з ПАТ "Дельта Банк" по договору банківського вкладу № 003-08513-110914 за період з 11 грудня 2014 року до 06 січня 2015 року проценти по вкладу - 651,06 грн., 3% річних - 75,12 грн., інфляційні збитки - 1015,54 грн. За період з 06 січня 2015 року до 28 січня 2015 року - проценти по вкладу - 430,90 грн., 3% річних - 49,72 грн., інфляційні збитки - 815 ,34 грн. По договору банківського вкладу № 8991 та № 003-08513-110914 з 28 січня 2015 року по 03 березня 2015 року проценти по банківських вкладах в сумі - 2365,03 грн., 3% річних -272,89 грн., інфляційні витрати -19823,19 грн. Всього ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ "Дельта Банк" 25498,79 грн.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" (Івано-Франківське відділення №1) був укладений договір банківського вкладу № 003-08513-110914. За умовами договору ОСОБА_1 передав Банку на строк до 10.12.2014 року включно 32 000,0 грн. під 26% річних з виплатою процентів в кінці терміну договору. Згідно умов договору 10 грудня 2014 року йому були перераховані грошові кошти на електронну платіжну картку Master Сard в сумі 33 851,21 грн., але своєчасно отримати вказані кошти в банкоматах позивач не зміг.

Також 29 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" (Харківське відділення №3) був укладений аналогічний договір банківського вкладу № 8991 на суму 75 000,0 грн. з кінцевим терміном дії цього договору 27.01.2015 року. По закінченні терміну дії цього договору йому було зараховано на платіжну електронну картку суму вкладу з процентами в розмірі 78 875,31 грн., але отримати вказані кошти він також не зміг. На час розгляду справи , як було встановлено з пояснень позивача, йому виплачені кошти з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, але ОСОБА_1 просив стягнути проценти по банківських вкладах, 3% річних, інфляційні витрати на суму 25498,79 грн .

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, що вказані в позовних заявах.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір банківського вкладу № 003-08513-110914, що діяв до 10 грудня 2014 року, крім того, 29 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу № 8991 з кінцевим терміном дії цього договору 27 січня 2015 року.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Договір банківського вкладу, як зазначено у ч.1 ст. 1060 ЦК України, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 "Про віднесення ОСОБА_2 акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження з 03 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники банку фізичні особи, можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився, в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200000 грн.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" було запроваджено строком на 3 місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 08 квітня 2015 року за № 71 дію тимчасової адміністрації продовжено до 02 вересня 2015 року включно, а рішенням від 03 серпня 2015 року № 147 - до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року за № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк" строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Дельта Банк" процентів по банківських вкладах № 003-08513-110914 та № 8991, 3%, інфляційних витрат на загальну суму 24496,79 грн необхідно відмовити, враховуючи, що у зв'язку із впровадженням процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк", встановлений спеціальний порядок здійснення розрахунків з його кредиторами, що унеможливлює задоволення вимог кредиторів поза межами ліквідаційної процедури та визначення черговості.

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно із п. 6 ст. 2 даного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Судом встановлено, що рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року в ПАТ "Дельта Банк" з 03 березня 2015 року була запроваджена тимчасова адміністрація, а з 05 жовтня 2015 року, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації цього банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, Фондому позивачу були виплачені грошові кошти в рахунок відшкодування коштів за його вкладами, що підтверджується заявою на видачу готівки.

Суд вважає, що оскільки на момент розгляду справи, 07 вересня 2016 року, у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2016 року (справа № 6-1123цс16) та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи , що обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача процентів по банківських вкладах, 3% річних, інфляційні витрати на суму 25498,79 грн. порушує порядок здійснення ліквідаційної процедури та суперечить положенням Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294 ЦПК України, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Законом України "Про банки і банківську діяльність", суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча