У Х В А Л А

Іменем України

23.05.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання ОСОБА_1 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна на розгляд в Шевченківський районний суд м.Львова,-

ВСТАНОВИВ:

Франківським районним судом розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала клопотання свого довірителя про передачу даної цивільної справи на розгляд в Шевченківський районний суд м.Львова, оскільки на його думку позов стосується договірних відносин з приводу купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки), а відтак повинен предявлятися за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Крім цього в поданному клопотанні ОСОБА_1 покликається на рішення Європейського суду з прав людини зокрема «Занд проти Австрії», «Сокуренко і Стригун проти України» в яких висловлена правова позиція суду про те, що суд, який перевищує звичайні межі повноважень своєї юрисдикції, що є умисним порушенням закону, не є судом, встановленим на законних підставах у провадженнях, що розглядаються судом.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який підтримав заявлене клопотання, думку представників ОСОБА_2, які заперечили проти заявленного клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Верховним Судом України в листі від 20 березня 2008 року роз'яснено, що правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна стосуються також позовів щодо будь яких вимог, повязаних з правом особи на нерухоме майно, з приводу речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Як встановлено судом, ОСОБА_2 подав позов про стягнення коштів набутих без достатньої правової підстави. На думку суду даний позов не пов'язаний будь-яким чином з правом особи на нерухоме майно, а навпаки з позовних вимог вбачається право вимоги рухомого майна, а сааме грошових коштів.

Крім цього, вивчивши рішення Європейського суду з прав людини, на які покликався ОСОБА_1, а сааме «Занд проти Австрії», «Сокуренко і Стригун проти України», суд вважає, що правова позиція викладена в даних рішеннях суду щодо суду, встановленого на законних підставах, не має жодного відношення до даної справи.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський суд зробив правовий висновок, що Верховний Суд, скасувавши постанову Вищого господарського суду і залишивши в силі постанову Апеляційного суду, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки такі дії суду не були передбачені Господарським процесуальним кодексом. Таку ж правову позицію і виклав Європейський суд у рішенні в справі «Занд проти Австрії», де зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В даному випадку справа яка розглядається підсудна районному суду. Передача справи з одного суду до іншого регулюється ст.116 ЦПК України, в якій викладено виключні обставини передачі справи з одного суду до іншого, зокрема: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Судом встановлено, що провадження у даній справі відкрито 12 серпня 2015 року, про що винесено ухвалу, з того часу відбулось сім судових засідань, однак ухвалу про відкриття провадження з підстав порушення правил підсудності сторони не оскаржили. Крім цього, відповідно до ч.4 ст.116 ЦПК України, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.210 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дзеньдзюра С.М.