Справа № 305/558/16-ц
Провадження по справі № 2/305/563/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби РУЮ в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби РУЮ в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батьків ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилося як спадкове майно, в тому числі, житловий будинок №16 разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від отримання спадщини на користь позивачки. Тому, просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в цілій частині на житловий будинок №16 разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 Судові витрати по справі залишає за собою.

Позивачка - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача, Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Гуцул В.Д. надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Рахівського РУЮ, повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Представник Рахівської державної нотаріальної контори також в судове засідання не з`явився, завідуюча Рахівською ДНК Пріц О.І. надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3, помер громадянин ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04 травня 2012 року а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 08.09.2014 року.

Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, в тому числі і на житловий будинок №16, що розташований по АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина за померлими ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2, а після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3, цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом являється позивачка ОСОБА_1., яка згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 27 липня 1990 року, являється їх донькою. Іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом, відповідно до довідки Верхньоводянської сільської ради №02-19/109 від 16.03.2016 року, є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в їхню користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1978 році.

З довідки №02-19/108 від 16.03.2016 року Верхньоводянської сільської ради, встановлено, що житловий будинок, розташований на земельній ділянці 0,07 га., за адресою АДРЕСА_1 побудований в 1978 році, згідно запису в погосподарській книзі, числився в рівних частинах за громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №43338458 від 22.03.2016 року. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в нотаріальній формі відмовилися від отримання спадщини після смерті батьків в користь позивачки, згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, що стверджується копіями заяв- відмов, доданих до матеріалів справи.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_2, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме, на житловий будинок, в цілій частині, за №16, що розташований по АДРЕСА_1.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.