Справа №: 486/977/16-ц Провадження № 2/486/615/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири ,

В С Т А Н О В И В:

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ч.2 ст. 11-1 ЦПК України 12.09.2016 року, а 13.09.2016 року справа передана по реєстру судді Савіну О.І..

Однак суддя якому розподілена заява не може здійснити її розгляд, оскільки головуючий в данній справі раніше провадив розгляд іншої справи (про адміністративне правопорушення), виносив постанову про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та застосовував адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Рішення суду з данного приводу реально не було виконане, оскільки останній три місяці не перебував за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, а суд здійснював відповідний судовий контроль за виконанням судового рішення.

Заявлення самовідводу у даній справі суддя вважає вмотивованим, оскільки в даному випадку у відповідача можуть виникнути підозри щодо упередженості судді в розгляді справи.

На переконання судді розгляд даної справи повинен провадити незалежний та безсторонній суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року ті інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його спра незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків.

Виходячи із положень ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ,суд має завжди бути «встановлений Законом». Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів.

Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші.

Термін «Закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії».

У відповідності до ст.20 ЦПК України, передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В силу ч.3 ст.23 ЦПК України, самовідвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Будь-яких зясувань обставин та перевірка їх доказами суддею, судом не відбувалось.

Виходячи з положень Європейського суду з прав людини, йдеться про субєктивний підхід, для того,щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці, зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання бо особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, але доки не буде доведено протилежне, а також слід застосовувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчення надання судом необхідних гарантій незалежності та обєктивної безсторонності.

Тому, враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.6 Європейської конвенції з прав людини та ст.ст. 20, 23-25, 11-1 ЦПК України суддя,

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартири.

Вищезазначену цивільну справу звернути до апарату Южноукраїнського міського суду, Миколаївської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для її розгляду по суті.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_4