Справа №488/524/15-ц 04.10.2016 041016 04.10.2016
Провадження №22-ц/784/2227/16 Головуючий по 1 інстанції: Селіщева Л.І.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХ В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3А про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Між тим, відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31 грудня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 3642 грн.92 коп., яка складається з 558 грн.44 коп. - заборгованості за кредитом, 1072 грн.91 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1600 грн. заборгованості по комісії та штрафу 500 грн. фіксована частина, 161 грн.57 коп. - процентна складова.

У квітні 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги та посилаючись на викладені обставини, Банк просив стягнути з відповідача на свою користь 1067 грн.57 коп. заборгованості по відсоткам за період з 29 січня 2012 року по 29 січня 2015 року та судові витрати.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на те, що рішення є незаконним, ухвалено з порушенням судом норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 26 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, який складає між ними договір про надання банківських послуг.

Згідно з умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% ( базова процентна ставка за кредитом 2.5 % на місяць на залишок заборгованості).

Крім того, передбачено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у звязку з чим Банк змушений буде звернутися до суду, а позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову.

26 червня 2008 року ним отримано кредитну картку № 754434 «Універсальна» строк дії якої, як зазначено в уточненій позовній заяві, до 12/11 ( а.с.9,75).

Але відповідач свої зобовязання за даним договором виконував не належним чином.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитом станом на 31 грудня 2014 року становить 3642 грн.92 коп., яка складається з 558 грн.44 коп. - заборгованості за кредитом, 1072 грн.91 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 1600 грн. заборгованості по комісії та штрафу 500 грн. - фіксована частина, 161 грн.57 коп. - процентна складова.

Згідно п. 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий термін.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 ставив питання про застосування позовної давності (а. с. 40-42 т.1).

Позовна давність за ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Йдеться про те, що протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( закінчення строку дії картки) (ст. 261 ЦК України).

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, 6-61цс14 від 18 червня 2014 року, № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-134цс14 від 1 жовтня 2014 року, № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Відповідно до умов договору, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_3, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки 12/11. Нової картки відповідач не отримував, що підтверджується витягом з програмного комплексу банку.

Як вбачається із наданого до суду позивачем розрахунку останній платіж було вчинено відповідачем 04 жовтня 2011 року, із яких 155 грн.04 коп. було зараховано на погашення відсотків за кредитом, а 200 грн. на погашення кредиту. Після чого грошові зобов'язання за договором ним не виконувались. Строк дії картки закінчився 31 грудня 2011 року.

Отже, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу в строк до 31 грудня 2011 року, проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 04 лютого 2015 року, тобто з пропуском установленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності не заявляв, доказів того, що між сторонами досягнуто домовленість про збільшення позовної давності матеріали справи не містять.

Таким чином, у справі, яка переглядається, судом першої інстанції, правильно вирішено питання про застосування ст.ст. 256, 257, ч.1,5 ст. 261 ЦК України щодо строку позовної давності з урахуванням вищевказаних обставин і факту пред'явлення позову тільки 04 лютого 2015року, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що стягненню підлягають проценти за користування кредитом у межах строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: