Справа 505/2556/14-ц
Провадження №4-с/505/24/2016
У Х В А Л А

06.09.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та просить визнати дії державного виконавця Н.М.Нуждіной про арешт і вилучення її особистого майна незаконними, а оформлений нею 14 липня 2016 року акт опису й арешту її майна недійсним; зобов'язати державного виконавця повернути все вилучене майно у будинку №19 по вул. Пожарського в м. Подільську належне їй і членам її родини, згідно з описом зазначеним в акті від 14 липня 2016 року; зобов'язати державного виконавця повернути все вилучене майно у будинку №19 по вул. Пожарського в м. Подільську належне їй і членам її родини, тобто майно не вказане в описі в акті від 14 липня 2016 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 07 травня 2016 року Котовським міськрайонним судом Одеської області було постановлено рішення по цивільній справі № 505/2556/14-ц згідно якого суд ухвалив виселити її з житлового будинку (предмета іпотеки), розташованого за адресою: м Котовськ Одеської області, вул. Пожарського,19. На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист.

14 липня 2016 року державний виконавець Нуждіна Н. М. у процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа о 11 год. прибула до будинку №19 по вул. Пожарського в м. Котовську, і переконавшись в її відсутності, самовільно проникла в її будинок, де склала акт опису й арешту майна.

Вважає, що державним виконавцем Нуждіною Н. М. були порушені її права, оскільки нею було вилучено майно з будинку, більша частина якого належить іншим особам. Дії державного виконавця порушують її право власності, володіння та користування належним їй майном.

В ході розгляду скарги скаржниця та її представник адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги скарги у повному обсязі.

Представник державного виконавця Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,- заступник начальника цього відділу ОСОБА_4 заперечував у задоволенні скарги за її безпідставності. Надав письмове заперечення на скаргу та просив відмовити у її задоволенні повністю.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися зі скаргою до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи держаної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2015 року, яке набрало законної сили 18 травня 2015 року, виселено ОСОБА_1 з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованого за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Пожарського, буд.19, без надання іншого житлового приміщення.

25 травня 2015 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист по справі №505/2556/14-ц.

На підставі виконавчого листа №505/2556/14-ц заступником начальника Котовського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2016 року, яка отримана нею 28.05.2016 року було запропоновано боржнику самостійно виконати рішення суду та виселитись з будинку по вул.Пожарського,19 у термін до 04.06.2016 року.

ОСОБА_5 державного виконавця від 21.06.2016 року та заяви ОСОБА_6 21.06.2016 року вона не виконала рішення суду про виселення, оскільки не згодна з цим рішенням.

Положеннями ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням поліцейських з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Боржницю було письмово повідомлено 07.07.2016 року про час здійснення примусових виконавчих дій з виконання рішення суду щодо виселення, а саме 14.07.2016 року об 11 год.

14 липня 2016 року головним державним виконавцем Котовського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 в рамках виконання виконавчого листа №505/2556/14-ц, було описано і накладено арешт на майно, що перебувало у житловому будинку, розташованому за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Пожарського, буд. 19, про що складено акт опису й арешту майна від 14 липня 2016 року.

З акту опису й арешту майна вбачається, що опис майна здійснювався головним державним виконавцем Нуждіною Н. М. за участі двох понятих та двох державних виконавців. Описане майно було передано для відповідального зберігання представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_7 та попереджено його про відповідальність за розтрату, відчуження, приховування майна.

Необхідність в арешті майна, крім його опису, представник субєкта оскарження пояснював необхідністю покриття на виконавчого збору у розмірі 1020 грн. та витрат на здійснення виконавчих дій у розмірі 50 грн.

Суд не погоджується цими доводами про необхідність арешту описаного майна, оскільки порядок звернення стягнення на майно боржника визначено ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», де в першу чергу стягнення проводиться на грошові кошти, цінні папери та т.і.

Ці вимоги закону у даному випадку державним виконавцем було порушено і необхідності арешту майна боржника не було. Крім цього арешт всього майна є неспівмірним до сум стягнення з боржника, що протирічить вимогам ч.6 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження».

ОСОБА_5 п.п.8.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 року №512/5 зареєстрованого в МЮУ 02.04.2012 року за №489/20802 «При виконанні рішення про виселення боржника його майно може бути передане державним виконавцем на зберігання на строк не більше двох місяців. Майно в цьому випадку описується за правилами, встановленими для опису й арешту майна. Арешт на майно в цьому випадку не накладається».

Отже, дії державного виконавця в частині арешту майна є неправомірними.

Інші дії державного виконався вчинені ним у рамках чинного законодавства, а тому не можуть бути визнанні судом незаконними.

Щодо вимоги скарги про зобов'язання державного виконавця повернути все вилучене майно у будинку №19 по вул. Пожарського в м. Подільську належне їй і членам її родини, тобто майно не вказане в описі в акті від 14 липня 2016 року, така вимога не може бути судом задоволена через відсутність належних доказів щодо такого майна.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 385, 387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії головного державного виконавця Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо накладення арешту на описане майно згідно ОСОБА_5 опису й арешту від 14.07.2015 року та скасувати цей арешт.

В інших вимогах скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я -