"05" вересня 2016 р.
Справа № 642/6670/14-ц
Провадження № 2/642/92/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

05 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Бурди Н.П.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, 3-і особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ частки майна в натурі та встановленні режиму користування спільними приміщеннями,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, 3-і особи ОСОБА_8, ОСОБА_7 про виділ частки майна в натурі та встановлення режиму користування спільними приміщеннями, мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого державною нотаріальною конторою № 11 м. Харкова № 1-788 від 05.12.1988р. позивач є власником 36/100 частин житлового будинку № 3, що розташований по пров. Першотравневому, в м. Харкові, площею 71,6 кв.м., які належали його матері ОСОБА_9, яка померла 19.01.1993р. Друга половина будинку 36/100 частин від 72/100 належать його рідній сестрі ОСОБА_6 Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2012р. встановлено порядок користування 72/100 частинами житлового будинку № 3 по пров. Першотравневому в м. Харкові на виділено в натурі ОСОБА_3 кімнату 1-5 пл. 15,9 кв.м., кімнату 1-4 пл. 7,6 кв.м. в будинку літ. «А-1»; кухню, надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «» В, вбиральню літ. «Г», вбиральню літ. «Д», льох літ. «Е», льох літ. «З», сарай літ. «Ж», огорожу № 1, ворота № 2 залишено в спільному користуванні. Вселено ОСОБА_3 в зазначені спірні приміщення. Однак, рішенням апеляційного суду Харківської області від 25.02.2013р. вищевказане судове рішення скасоване та постановлене нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, визнано, що ОСОБА_3 є співвласником житлового будинку по пров. Першотравневому № 3 в м. Харкові та має право користуватися та розпоряджатися належною йому частиною житлового будинку, при цьому ОСОБА_5, ОСОБА_10 не являється співвласниками спірного житлового будинку та не мають права перешкоджати позивачу у користуванні його власністю. Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не виконують рішення суду та продовжують чинити ОСОБА_3 перепони у користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном, а тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про виділ своєї частки в натурі.

У судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити, з підстав викладених у позові.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні посилаючись на необґрунтованість прозову.

3-я особа ОСОБА_8 в судові засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність (а.с.68-71).

3-я особа ОСОБА_7 судові засідання не зявилась про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи в суді повідомлялась своєчасно та належним чином про що свідчать матеріали справи (а.с.103,172,215,225, 233, а.с.69, 82 т.2, ).

Дослідивши матеріали, докази справи, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представників відповідача, експерта суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником 36/100 частин будинку № 3 по пров. Першотравневому в м. Харкові, які раніше належали його померлій матері ОСОБА_9 Інші 36/100 частин будинку належать його рідній сестрі ОСОБА_6, згідно заповіту зробленого за життя ОСОБА_9 (а.с.6).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22.05.2013р. встановлено, що співвласником 28/100 частин житлового будинку № 3 по пров. Першотравневому в м. Харкові є ОСОБА_11

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, чого вимагає позивач.

Відповідно п.п.6.,7 Постанови Пленуми Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" вказано - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування . В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При розгляді справи в суді за клопотанням представника позивача була призначена судово будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертизи.

Згідно висновків експерта вбачається, що згідно з технічним паспортом, виготовленим КП «ХМБТІ» від 05.10.2009р. визначити порядок користування між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 сіньми літ. «а-3» (приміщення 1-1 площею 2,2 кв.м.), вбиральнею літ. «Д», льохом літ. «З» - не надається можливим, в звязку з їх відсутністю в натурі; надати у спільне користування погреб літ. «З» не надається можливим, в звязку з його розташуванням в прибудові літ. «а1» приміщення 1-2 площею 9,3 кв.м., яку передано в особисте користування ОСОБА_6

Визначити порядок користування між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 окремими частинами приміщення 1-3 площею 5,9 кв.м. кожному, за умови улаштування вхідного отвору з дверним блоком у зовнішній стініта улаштуванням перегородки та окремими частинами сараю літ. «В» - можливо, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В дослідженні було запропоновано один варіант виділення в натурі ОСОБА_3 36/100 частин домоволодіння по пров. Першотравневому в м. Харкові, а саме житловому будинку: кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., 1-4 площею 7,6 кв.м. та половини кухні 1-3 площею 5,9 кв.м. Визначено вартість частини домоволодіння по пров. Першотравневому, 3 в м. Харкові, яка належить співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 складає 336347 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розділ домоволодіння згідно наданого експертом висновку, виділивши в натурі ОСОБА_3 36/100 частин домоволодіння по пров. Першотравневому в м. Харкові, а саме в житловому будинку: кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., 1-4 площею 7,6 кв.м. та половини кухні 1-3 площею 5,9 кв.м.

Позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації не заявлялись.

Крім викладеного, згідно експертного висновку, вбачається, що надати у спільне користування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 сіни літ. «а3» (приміщення 1-1 площею 2,2 кв.м.) та вбиральню літ. «Д» не надається можливим, в звязку з їх відсутністю в натурі; надати у спільне користування погреб літ. «З» не надається можливим, в звязку з його розташуванням в прибудові літ. «а1» (приміщення 1-2 площею 9,3 кв.м.), яку передано в особисте користування ОСОБА_6, а тому в цій частині позовних вимог, суд вважає необхідно відмовити.

Крім вищевикладеного, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом про виділ частки майна в натурі та встановлення режиму користування спільними приміщенням, стягнення моральної шкоди. Так, згідно уточненої позовної заяви (а.с.38-41) позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди не заявлялась, в судовому засіданні також, а тому судом при вирішенні справи була взята до уваги уточнена позовна заява.

Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 16, 364 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_3 36/100 частин від житлового будинку № 3 у провулку Першотравневому у м. Харкові, а саме: кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., 1-4 площею 7,6 кв.м. та половину кухні 1-3 площею 5,9 кв.м.

Визначити порядок користування між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 належних їм у спільному користуванні кухні 1-3 площею 11,8 кв.м. по половині 5,9 кв.м., кожному; Флігелем «В», згідно технічного паспорту, виготовленого КП «ХМБТІ», 02.12.2010р.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: