Справа № 357/827/14-ц
У Х В А Л А

08 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з цією скаргою та зазначив, що 04.03.2015 р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №46708350 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 56246,16 грн. згідно з виконавчим листом №357/827/14-ц, виданим 23.05.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Про відкриття виконавчого провадження він дізнався 05.08.2015 року в бухгалтерії за місцем роботи. Звернення стягнення на його заробітну плату було здійснено на підставі постанови від 15.04.2015 р. державного виконавця того ж відділу ДВС ОСОБА_4 Жодну з постанов він не отримував. Вважав дії та рішення державних виконавців неправомірними, оскільки про відкриття виконавчого провадження державний виконавець йому не повідомив, чим позбавив можливості самостійно виконати рішення суду. Про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження йому не направлялась, свідчить довідка Центру поштового звязку №1 Київської обласної дирекції УДППЗ "Укрпошта", відповідно до якої з часу відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату рекомендовані листи з відділу ДВС Печерського РУЮ у м.Києві не надходили. Вважаючи, що такі дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження", просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 15.04.2015 р. про звернення стягнення на його заробітну плату.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу, посилаючись на наведені у ній обставини, державний виконавець у судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи суду не подав, доказів на підтвердження належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та необхідність самостійно виконати судове рішення суду не подав.

Вислухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, на підставі такого.

Судом встановлено, що 23.05.2014 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист №357/827/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 56246,16 грн.

Судом встановлено також, що 04.03.2015 р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві за цим виконавчим документом виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №46708350, якою зобовязав боржника самостійно виконати судове рішення до 11.03.2015 р., а постановою

від 15.04.2015 р. звернув стягнення на заробітну плату боржника.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Доказів того, що про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату боржник був повідомлений належним чином, державний виконавець суду не надав.

Згідно з довідкою №378 від 10.07.2015 р. Центру поштового звязку №1 Київської обласної дирекції УДППЗ "Укрпошта", за період з 04.03.2015 р. по 15.05.2015 р. рекомендовані листи ОСОБА_1 з відділу ДВС Печерського РУЮ у м.Києві не надходили.

За таких обставин суд вважає доведеним ту обставину, що боржник був позбавлений можливості самостійно виконати судове рішення.

Зазначені обставини підтверджуються також постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2016 р. у справі №810/4229/15 за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення з нього у виконавчому провадженні №46708350 виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Вказаною постановою позов задоволено у повному обсязі, дії державного виконавця щодо цих питань визнані протиправними та встановлено факт того, що про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином, а тому не мав змоги самостійно виконати судове рішення.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої ці обставини встановлені.

За змістом ч.2 ст.52, ч.ч.1,2 ст.68 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі, кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; стягнення на заробітну плату звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати; за іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення винесене про стягнення разового, а не періодичного платежу, доказів наявності письмової заяви стягувача щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно, а також направлення боржнику оскаржуваних постанов у встановлений законом спосіб державний виконавець суду не надав.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що постанова державного виконавця від 15.04.2015 р. про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 є неправомірною, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.386, 387, 294-296 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову від 15.04.2015 р. державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні №46708350.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5