АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повернення коштів з банківського вкладу та компенсацію понесених витрат, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (у подальшому з заявами про збільшення позовних вимог) до ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення коштів з банківського вкладу та компенсацію понесених витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник позивача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність договірних відносин позивача з банком та необґрунтованість позову, оскільки відповідно до законодавства, що регулює банківську діяльність, залучення банком вкладів (депозитів) підтверджується договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми. Зазначає, що в даному випадку є основні реквізити документів, якими підтверджується договірні відносини. Відповідач не заперечував, що ОСОБА_4 є колишнім начальником Кіцманського відділення банку. Крім того, зазначає, що оскільки відповідач ухилився від надання суду документів, вказаних в ухвалі суду, то суд мав визнати факт для з'ясування якого експертиза була призначена, як такий, що підтверджений.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Трегуб О.А. у задоволенні апеляційної скарги просила відмовити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що як на підставу заявлених вимог згідно

_____________________________________________________

Справа № 752/3746/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/11198/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

поданої позовної заяви, позивач ОСОБА_2 посилався на наявність між ПАТ «Укрсоцбанк» та ним договірних відносин. На підтвердження вказаного позивачем долучено до позовної заяви договір № 8 банківського вкладу «Інвестиційний».

Як вбачається з п. 1.1. зазначеного договору, банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний» з поточним рахунком № НОМЕР_1 на суму 383 318,03 гривень, вклад має назву «Депозитний вклад «інвестиційний «з нарахуванням відсотків в розмірі 24 % річних по гривні. Сума вкладу складається з внесених коштів в сумі 160000,00 грн. та перенесення суми вкладу з конвертацією долара США в розмірі 17178,31 доларів США по курсу 13,00 грн. на суму 223318,03 грн. з клієнтки ОСОБА_5.

Внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору (том І, а. с. 5).

На підтвердження додаткового внесення коштів на депозитний рахунок, позивачем також надано суду розпорядження на внесення коштів на депозит від 4 вересня 2014 року (том І, а. с. 7), розпорядження про внесення коштів на депозит від 10 вересня 2014 року (том І, а. с. 8), розпорядження на внесення коштів на депозит від 23 вересня 2014 року (том І, а. с. 9), розпорядження на внесення коштів на депозит від 30 вересня 2014 року (том І, а. с. 10), за підписом клієнта ОСОБА_2 та начальника Кіцманського відділення ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні, як свідок, позивач ОСОБА_2 пояснив суду, що всі операції по оформленню договору банківського вкладу та періодичному поповненню відповідного депозитного рахунку проводилися безпосередньо начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4 у її службовому кабінеті, яка зазначала, що операції про внесенню коштів на депозитний рахунок не проводяться через касу для його зручності як важливого клієнта банку, з метою уникнення стояння в черзі. Однак після звернення до відділення ПАТ «Укрсоцбанк» в м. Чернівці виявилося, що він не є вкладником ПАТ «Укрсоцбанк», внаслідок чого звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що стороною позивача не доведено існування договірних відносин між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», не надано належних доказів на підтвердження внесення грошової суми за договором № 8 банківського вкладу «Інвестиційний» до каси ПАТ «Укрсоцбанк», а отже передання грошових коштів вкладника у власність банку, що свідчить про недодержання письмової форми банківського вкладу.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16, яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Підстав для відступлення від такої правової позиції апеляційний суд не вбачає.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, розпорядження на внесення коштів на депозит по договору за № 8 від 8 серпня 2014 року, не відповідають вимогам нормативно-правових актів щодо документального оформлення касових операцій, зокрема, Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, оскільки не є підтвердженням здійснення касової операції через касу банку.

Також встановлено з посадової інструкції начальника відділення № 933 Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4 у функціональні обов'язки начальника відділення не входить здійснення функціональних обов'язків касира, з правом виключного підпису на касових документах, а виключно функція контролю за правильністю оформлення та достовірністю документів первинного обліку виконаних операцій, іншої інформації для відображення у щоденному балансі та інших звітах.

Крім того, матеріали справи свідчать, що Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 за фактами незаконного заволодіння начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4, шляхом зловживання службовим становищем, коштами фізичних осіб, внесеними останніми в банк для розміщення на депозитних рахунках, в рамках якого позивача ОСОБА_2 визнано потерпілим.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що стороною позивача не наведено наявність укладеного між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» договору банківського вкладу та не підтверджено внесення грошової суми за зазначеним договором, внаслідок чого вимога позивача про повернення вкладу є необґрунтованою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що позивачу завдана шкода з вини працівника банку, а тому вона підлягає відшкодуванню банком на підставі ст. 1172 ЦК України, колегія суддів зазначає, що питання відповідальності винної особи може бути вирішено лише при наявності судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, оскільки в даному спорі має місце шкода, спричинена злочином.

Так, покладення на особу передбаченої ст. 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 1058-1060 ЦК України, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Л.Д.Поливач