Справа № 346/3399/16-ц
Провадження № 2/346/1245/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд ОСОБА_1 - Франківської області

у складі:

Головуючого судді: Обідняка В.Д.

секретаря: Вербіщук О.Д.

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що вона є землекористувачем земельної ділянки загальною площею 0, 52 га, яка розташована на території Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

15 жовтня 2015 року відповідачем вищевказану земельну ділянку було неправомірно використано, а саме земельна ділянка площею 0,015 га була виорана, а 20 квітня 2016 року засіяна пшеницею. На даний час відповідач і далі користується даною земельною ділянкою. Жодних договорів, які б надавали право користування цією ділянкою відповідачу вона не укладала.

Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується Актом земельної комісії № 3, складеним земельною комісією від 16 лютого 2016 року. Відповідно до зазначеного Акту в результаті проведеного обстеження було виявлено самовільне використання ОСОБА_4 земельної ділянки і земельною комісією факт самовільного зайняття земельної ділянки було підтверджено.

Дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують її права як землекористувача земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею.

Земельна ділянка підлягає звільненню та проведенню її за рахунок відповідача до стану придатного для використання за цільовим призначенням.

Відповідач в судове засідання не з"явився, подав письмове заперечення, яке підтримав в судовому засіданні його представник, та в якому просить в даному позові відмовити, вважає, що такі вимоги являються без підставними, оскільки із матеріалів справи, зокрема із рішення від 20 травня 2011 року № 142-6/2011 сесії Сопіваської сільської ради вбачається, що позивачці передано у власність "орієнтований", приблизний, а не фактичний реальний розмір земельної ділянки площею 0,52 га. Фактичний тобто в натурі розмір ділянки не підтверджено актом земельної комісії № 3 від 16 лютого 2016 року, на який посилається позивачка як на доказ своїх позовних вимог, оскільки комісія виявила факт виорання земельної ділянки площею приблизно 150 м.кв, а не захоплення ділянки, як вказано у позові. Крім того даний акт не може бути належним доказом адже комісію не очолював голова, керівник, а також цей акт не підписали спірні сторони.

Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування ( оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Сопівської сільської ради від 20.05.2011 року № 142-6/2011 ОСОБА_2 надано дозвіл на виконання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, що передаються у власність орієнтовною площею 0,52 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Сопів по вул. Зелена, 38 та по вул. Княждвірська.

Згідно акту земельної комісії № 3 Печеніжинської селищної ради Обєднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року, комісією виявлено факт, що поза парканом виорано земельну ділянку площею приблизно 150 метрів квадратних.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про самовільне зайняття саме відповідачем земельної ділянки, яка належить позивачці ОСОБА_2, а з поданого акту земельної комісії № 3 Печеніжинської селищної ради Обєднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року не вбачається захоплення відповідачем ОСОБА_4 земельної ділянки то суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст.212 ЗК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене через Коломийський міськрайонний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Обідняк В. Д.