Справа № 324/1361/16-ц
Провадження № 2/324/635/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 р. м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Лінник Г.О., при секретарі Божко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пологи справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 07 червня 2001 року померла його матір ОСОБА_3. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.47 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району. Право власності матері на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ЗП № 039661 виданого 14.12.1999 року головою ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів. Він є єдиним спадкоємцем майна після смерті матері. Після смерті матері він фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, тому що проживав разом з матірю на день її смерті. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували право власності на спадкове майно, так як оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку був втрачений. Прохає суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку, в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Встановлено, що 07 червня 2001 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 358062. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6.47 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області. Право власності матері на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ЗП № 039661 виданого 14.12.1999 року головою ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3. В звязку з тим, що позивач проживав разом з матірю, відповідно після її смерті фактично вступив у володіння та користування спадковим майном. При зверненні до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, нотаріус відмовив у прийнятті спадщин у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оскільки оригінал державного акту був втрачений, позивач ОСОБА_1 не має змоги оформити спадщину.

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і при чинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 як спадкоємець не може провести державну реєстрацію земельної ділянки на матір так як остання померла і зареєструвати право власності на померлу особу не можливо.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає , що право власності переходить до набувача з моменту його передачі.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, ст. 328, 334, 392, 1267, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 212…215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 131 площею 6.47 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його винесення.

Суддя: