Справа №295/3402/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Магія Комфорту» про визнання недійсними правочинів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Магія Комфорту» та просив визнати недійсними договір купівлі-продажу складів загальною площею 245,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (колишня вулиця Щорса), 63 від 28.01.2014 р.; визнати недійсним договір дарування складів загальною площею 245,2 кв. м, розташованих за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 63 від 30.04.2014 р..; визнати недійсним договір купівлі-продажу частини приміщення від 29.04.2015р.; визнати недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_5 до статутного капіталу ТОВ «Магія Комфорту» будівлі складу літ. «Т» площею 84,2 кв. м., що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 63; визнати недійсним договір дарування будівлі складу загальною площею 161 кв. м., що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 63 від 19.02.2016 р.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2016р. у справі за клопотанням позивача судом було вжито заходи із забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 будь-яким чином відчужувати будівлю складу позначеною на плані літерою «С» загальною площею 161 кв.м. , що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (колишня вулиця Щорса), 63 та заборони ТОВ «Марія Комфорту» (2) будь-яким чином відчужувати будівлю складу, позначену на плані літерою «Т» загальною площею 84,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (колишня вулиця Щорса), 63.

25.07.2016 р. представником відповідача - ОСОБА_1 до Богунського районного суду м. Житомира подано заяву про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2016р.

Зазначена заява про скасування заходів забезпечення позову по справі обґрунтована тим, що ОСОБА_1 являється приватним підприємцем і він провів реконструкцію будівлі складу під магазин непродовольчих товарів по вул. Покровській, 63 в м. Житомирі, що є його власністю, про що свідчить декларація про готовність до експлуатації обєкта 7876 від 08.07.2016р. зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції, а внаслідок вжитих заходів із забезпечення позову він позбавлений можливості зареєструвати зміни до зазначеного майна в Державному реєстрі речових прав, що перешкоджає використанню майна в законній підприємницькій діяльності. Також в заяві про скасування заходів із забезпечення позову заявником вказується на те, що в справі розглядається немайновий спір про визнання правочинів недійсними, а саме право власності на нерухоме майно позивачем не оспорюється, що виключає можливість забезпечення даного позову у спосіб заборони відчуження зазначеного майна.

Розглянувши заяву про скасування заходів із забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, дослідивши усі обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення з підстав, зазначених нижче.

Частина 4 ст. 154 ЦПК України надає право особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Як свідчать матеріали справи копія ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2016р. отримана представником ОСОБА_1 лише 25.07.2016р.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК Укпаїни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, як вказується в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №085363 від 31.01.2012р. ОСОБА_1 як власник провів реконструкцію складу позначеного на плані літерою «С» під магазин непродовольчих товарів по вул. Покровській, 63 в м. Житомирі про що свідчить декларація про готовність до експлуатації обєкта № 7876 від 08.07.2016р., що зареєстрована в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції. Вжиті судом заходи із забезпечення позову можуть унеможливити державну реєстрацію у відповідному Державному реєстрі речових прав змін до зазначеного майна, отже перешкоджають ОСОБА_1 використанню даного мана у його законній підприємницькій діяльності.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заборона відчужувати нерухоме майно є видом обтяження нерухомого майна та як і арешт нерухомого майна у відповідності до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, заборона відчуження нерухомого майна як і арешт нерухомого майна мають однакові правові наслідки, а саме встановлюють обмеження для власника розпоряджатися цим майном. Даний вид забезпечення позову застосовується судом у майнових спорах, зокрема, при розгляді позовних вимог про визнання права власності, витребування майна від добросовісного та недобросовісного набувача тощо.

При заявленні клопотання про забезпечення позову у певний передбачений законом спосіб, позивач має довести, що невжиття заходів щодо забезпечення позову саме у такий спосіб може утруднити чи зробити неможливим у майбутньому виконати ухвалене у справі рішення.

Предметом позову ОСОБА_2 є визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель складів від 28.01.2014р., договору дарування від 13.04.2014 р., договору купівлі-продажу від 29.04.2015р., правочину щодо передачі до статутного капіталу ТОВ «Магія Комфорту» будівлі складу площею 84,2 кв.м. від 16.11.2015 р., договору дарування від 19.02.2016р. з підстав порушення вказаними правочинами, на думку Позивача, його права на використання належної йому земельної ділянки площею 0,0661 га (кадастровий номер :07:031:0008), що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (Щорса), 63.

Наслідком визнання правочину недійсним у відповідності до ст.ст. 215, 216 ЦК України є повернення сторін у правове становище, яке існувало до вчинення цього правочину. У предявленому позові ОСОБА_2 не зазначає, що він має відношення до власності на майно, яке є предметом оспорюваних правочинів.

Таким чином, в справі розглядаються немайнові вимоги позивача про визнання недійсними правочинів, а отже вжиті заходи із забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачам відчужувати власне нерухоме майно, є неспіврозмірними з заявленими позовними вимогами та порушують відповідне право власності на майно, належне відповідачам, яке позивачем у справі не оспорюється. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 152, 153, 154, 209, 210, ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів із забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2016 року у справі №295/3402/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магія комфорту» про визнання недійсними правочинів, шляхом заборони ОСОБА_1 будь-яким чином відчужувати будівлю складу позначеною на плані літерою «С» загальною площею 161 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (колишня вулиця Щорса), 63 та заборони ТОВ «Марія Комфорту» (2) будь-яким чином відчужувати будівлю складу, позначену на плані літерою «Т» загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська (колишня вулиця Щорса), 63.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка