У х в а л а

іменем україни

14 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Національний банк України, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» (далі − ПАТ «ДельтаБанк») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2006 року між АКБ «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, у вигляді поновлюваної кредитної лінії, з лімітом кредитування у розмірі 50 000 дол. США з розрахунку 14 % річних на строк до 21 червня 2013 року.

Відповідно до додаткового договору № 2 від 25 лютого 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 22 червня 2006 року, кредитний договір був викладений в новій редакції та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 765 дол. США, згідно з п. п. 1.1., 3.1.1. встановлено ануїтетну схему погашення кредиту та процентів однаковими рівними частинами по 999 доларів 81 центу до 10-го числа кожного місяця.

У подальшому, згідно з додатковим договором № 3 від 29 квітня 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 22 червня 2006 pоку, кредитний договір викладено в новій редакції та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 843 дол. США 32 центи, згідно з п.п. 3, 3.1., встановлено новий строк кредитування, а саме до 21 червня 2023 року, а згідно з п. 3.1.1., змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу шляхом зменшення до 698 доларів США 23 центи.

25 лютого 2011 року, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за договором кредиту від 22 червня 2006 року, між ПАТ «СведБанк» та ОСОБА_7 укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, протягом 3-х днів, з моменту отримання претензії-вимоги.

25 травня 2012 року між ВАТ «СведБанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «СведБанк» передає (відступає) ПАТ «ДельтаБанк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «ДельтаБанк» замінює ПАТ «СведБанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «СведБанк» до ПАТ «ДельтаБанк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «ДельтаБанк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «СведБанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість станом на 28 липня 2015 року в розмірі 51 073 доларів США 28 центів, що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 28 липня 2015 року, з розрахунку 2 206 грн за 100 доларів США становить 1 126 792 грн 90 коп.

З метою захисту своїх прав та відповідно до умов договору позивач направив відповідачам рекомендованим з повідомленням про вручення претензії-вимоги, в яких повідомив, що у випадку несплати простроченої заборгованості, банк буде в судовому порядку вимагати дострокового повернення вже всього кредиту та процентів. Однак, відповідачами даний факт був проігнорований.

Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ДельтаБанк» достроково кредит та заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 51 073 доларів США 28 центів, що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 28 липня 2015 року, з розрахунку 2 206 грн за 100 дол. США становить 1 126 792 грн 90 коп., з яких:

43 436 доларів США 64 центи (еквівалент 958 311 грн 23 коп. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 68 845 грн 78 коп.) − сума заборгованості за тілом кредиту;

7 636 доларів США 64 центи (еквівалент 168 481 грн 67 коп. в тому числі прострочена заборгованість по процентам 162 255 грн 48 коп.) − сума заборгованості за процентами.

16 січня 2016 року представник ПАТ «ДельтаБанк» заявив клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ПАТ «ДельтаБанк» − Національний банк України.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 51 073,28 дол. США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 28 липня 2015 року (22,06 грн за 1 дол. США) складає 1 126 792 грн 90 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту − 43 436,64 дол. США (еквівалент − 958 311 грн 23 грн.), сума заборгованості за процентами − 7 636,64 дол. США (еквівалент − 168 481 грн 67 коп.)

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_7 як поручителя відмовлено у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителя.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2016 року в частині перерахунку доларів США національну валюту та в частині стягнення судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 016/0606/88-470 від 22 червня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в сумі 51 073,28 дол. США, що в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ станом на 09 березня 2016 року складає 1 353 295 грн 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» 4 019 грн 40 коп. судового збору.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «ДельтаБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_7, як поручителя, залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ДельтаБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що 22 червня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого виступав ПАТ «СведБанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 50 000 доларів США з розрахунку 14 % річних, на строк до 21 червня 2013 року.

Відповідно до додаткового договору № 2 від 25 лютого 2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 22 червня 2006 року, кредитний договір був викладений в новій редакції. Зокрема, зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 765 дол. США, в п.1.1. та п.3.1.1. договору встановлено ануїтентну схему погашення кредиту та процентів, тобто, однаковими рівними частинами по 999 доларів 81 центу до 10-го числа кожного місяця.

Відповідно до додаткового договору № 3 від 29 квітня 2011 року, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору від 22 червня 2006 pоку, кредитний договір викладено в новій редакції та зафіксовано розмір строкової заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 843 доларів США 32 центи, а в п. 3 та в п.3.1. встановлено новий строк кредитування - до 21 червня 2023 року, в п. 3.1.1. змінено розмір щомісячного ануїтетного платежу, шляхом зменшення до 698 доларів США 23 центи.

25 лютого 2011 року між ПАТ «СведБанк» та ОСОБА_7 укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом протягом 3-х днів з моменту отримання претензії-вимоги.

Відповідно до договору від 29 квітня 2011 року про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки № 016/0606/88-470-Р від 25 лютого 2011 року, договір поруки викладено в новій редакції: «Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику у вигляді кредиту, згідно з кредитним договором від 22 червня 2006 року, в сумі 48 843,32 дол. США строком до 21 червня 2026 року з процентною ставкою 14% річних за їх використання».

25 травня 2012 року між ВАТ «СведБанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «СведБанк» передає (відступає) ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «ДельтаБанк» замінює ПАТ «СведБанк», як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «СведБанк» до ПАТ «ДельтаБанк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «СведБанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28 липня 2015 року ОСОБА_6 має сплатити позивачу 51 073,28 доларів США, з яких: 43 436,64 дол. США − тіло кредиту (що в еквіваленті складає − 958 311 грн 23 коп.); 7636,64 дол. США (еквівалент − 168 481 грн 67 коп.) − відсотки за користування кредитом.

З них прострочена заборгованість по вищевказаному кредитному договорі станом на 28 липня 2015 року складає: тіло кредиту − 3120,52 дол. США (еквівалент − 68 845 грн 78 коп.), відсотки − 7354,43 дол. США (еквівалент − 162 255 грн 48 коп.).

З матеріалів справи вбачається, що банк направляв позичальнику письмове повідомлення про необхідність дострокового виконання зобов'язань на загальну суму 51 073,28 доларів США 13 серпня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди керувалися тим, що позивачем пропущений шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до умов кредитного договору, повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів у відповідності до графіку зменшення ліміту кредитування.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 626, 629, ч. 1 ст. 651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами; зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, суди не взяли до уваги правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16 та у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-436цс15.

За змістом частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 28 серпня 2015 року, то висновок судів про застосування положень статті 261 ЦК України, які регулюють питання перебігу позовної давності, до передбаченого частиною 4 ст. 559 ЦК України строку пред'явлення вимог до поручителя є неправильним, оскільки цей строк не є строком позовної давності, на який поширюються зазначені норми.

Судами попередніх інстанцій вказані правові позиції не враховано, не перевірено у яких частинах може бути стягнута заборгованість за кредитом з поручителя, зважаючи, що строк дії кредитного договору - до 21 червня 2023 року.

Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони мають бути в цій частині скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак