Справа № 520/8938/16-ц
Провадження № 2/520/4187/16
02 вересня 2016 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту міського господарства Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визначити, що частки кожного із співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і становлять по 1/2 частці за кожним, а також визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2, померлої 13 жовтня 2015 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 13 жовтня 2015року померла його дружина - ОСОБА_2.
Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1994року, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів і зареєстрованим за № 15-2176, його дружині ОСОБА_2 та йому - ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1.
Після смерті дружини, як зазначає позивач, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки право власності на вказану квартиру не було зареєстровано належним чином та частки у вказаній квартирі виділені не були, у звязку з чим, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідними позовом.
У судове засідання 02.09.2016року позивач не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судові засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Представник третьої особи - Департаменту міського господарства Одеської міської ради про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, у судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 09 серпня 1980року позивач - ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Гочева», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ЖД №483349 від 09.08.1980року.
13 жовтня 2015року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 247 від 16 жовтня 2015 року.
Після її смерті позивач звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_2, яка померла 13 жовтня 2015року.
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2.
Зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2, вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 13 жовтня 2015року, є її чоловік ОСОБА_1, який своєчасно звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, про що свідчить наявна в матеріалах спадкової справи копія його заяви.
Судом встановлено, що державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його дружини - ОСОБА_2, померлої 13 жовтня 2015року, а саме на: грошові вклади з належними відсотками.
Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 квітня 2016року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під № 138, розташованої в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, після померлої ОСОБА_2, в звязку з тим, що вищезазначена квартира не зареєстрована у відповідних органах реєстрації нерухомого майна.
Крім того, у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру під № 138, розташованої в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, не визначені частки, які належать кожному з них.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, судом встановлено, що розмір часток ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у квартирі під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/2 квартири, а тому позовні вимоги в частині визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, виданої Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Варненська, будинок 7, корп. А, квартира 138, відомості відсутні.
Відповідно до п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Аналіз вищезазначених положень Інструкції дозволяє суду дійти висновку, що, оскільки відповідно до п. 4.18 Інструкції нотаріус має перевірити реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем шляхом виготовлення витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як зазначалося вище право власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності зареєстровано не було і воно не може бути зареєстроване, оскільки співвласник квартири помер.
Так, відповідно до положень ч. 7 та ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.
Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб.
Наведене свідчить про обґрунтовану відмову Третьої Одеської державної нотаріальної контори видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину та вказує на правильність висновку суду про відсутність інших способів підтвердження права ОСОБА_1 на спадщину окрім, як шляхом звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності.
При цьому суд враховує, що свідоцтво про право власності на квартиру під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, було оформлено в установленому законом порядку, однак не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, оскільки ОСОБА_2 померла, що призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачем, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити права ОСОБА_1 неможливо.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 фактично спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, оскільки мешкав разом із спадкодавцем та подав нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався, у звязку з чим, суд зазначає, що ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді 1/2 частки квартири після смерті своєї дружини - ОСОБА_2.
При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, загальною площею 34,47кв.м., житловою 17,55кв.м., після смерті дружини - ОСОБА_2, померлої 13 жовтня 2015року.
Керуючись ст.ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру №138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, загальною площею 34,47кв.м., житловою 17,55кв.м., яка належала ОСОБА_2, померлій 13 жовтня 2015року, та ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності реєстровий №15-2176 від 02.03.1994року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, є рівними, тобто належало по 1/2 (одній другій) кожному.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину квартири під №138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, загальною площею 34,47кв.м., житловою 17,55кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2, померлої 13 жовтня 2015року.
Рішення суду є підставою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на 1/2 частину квартири під №138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, загальною площею 34,47кв.м., житловою 17,55кв.м., згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров