Провадження № 4-с/161/110/16
У Х В А Л А

09 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М..,

при секретарі Пилипюк Л.М.,

з участю скаржників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника скаржників ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанови про арешт усього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51711861 від 21 липня 2016 року та №51711804 від 21 липня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржників за довіреністю ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4, в якій просить скасувати постанову про арешт усього майна боржника ОСОБА_1 та заборону його відчуження від 21.07.2016 р. та постанову про арешт усього майна боржника ОСОБА_2 та заборону його відчуження від 21.07.2016 р. Свою скаргу мотивує тим, що оскаржувані постанови про арешт майна боржника прийняті державним виконавцем Ніколайчуком Т.В. в межах виконавчих проваджень, що відкриті на підставі нікчемних, неналежних, невідповідних закону двох виконавчих листів щодо солідарних боржників. Вважає алогічними, взаємовиключними за змістом виконавчі листи про одночасну солідарність та частковість стягнення кредитної заборгованості зі ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_2

Скаржники ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в судовому засіданні від дачі особистих пояснень відмовились, бажали аби за них говорив представник за довіреністю ОСОБА_3

Представник скаржників ОСОБА_3 раніше заявлені вимоги скарги підтримав повністю, просив її задовольнити.

Оскаржувана особа - державний виконавець Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив розгляд даної скарги проводити без участі представника Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області. У задоволенні скарги просив відмовити та надав для огляду оригінали матеріалів виконавчих проваджень.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оригінали виконавчих проваджень № 51711804 та №51711561, перевіривши законність та обґрунтованість скарги з урахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вищезазначена скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт і вилучення майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до статті 25 Закону України Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, 21.07.2016 р. державним виконавцем Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 у відповідності до ч.2 ст.25 Закону України Про виконавче провадження" та п.3.6.2. Інструкції Про проведення виконавчих дій було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №517118611 та №51711804 щодо виконання виконавчих листів про солідарне стягнення зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ ОТП Банк 2900269,29 грн. заборгованості за кредитним договором №МL-А00/070/2006 від 13.06.2006 року, кредитним договором МL-А00/126/2006 від 03.08.2006року та кредитним договором МL-А00А03/109/2008 від 20.06.2008 року, надано боржникам термін для добровільного виконання рішення суду.

Стаття 543 Цивільного кодексу України зазначає, що разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Таким чином, державним виконавцем Ніколайчуком Т.В. правомірно прийнято до виконання виконавчі документи щодо солідарного стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки вони відповідають вимогам, передбаченим Законом, і пред'явлені до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів оглянутого судом виконавчого провадження №51711861 державним виконавцем Ніколайчуком Т.В. винесено постанову від 21.07.2016 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження. В матеріалах виконавчого провадження №51711804 міститься постанова державного виконавця Ніколайчука Т.В. від 21.07.2016 р. про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до статті 25 Закону України Закону України "Про виконавче провадження", за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В матеріалах виконавчих проваджень №51711861 та №51711804 містяться заяви представника стягувача ПАТ ОТП Банк ОСОБА_6 про прийняття до виконання виконавчих листів, виданих Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо солідарного стягнення зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ ОТП Банк 2900269,29 грн. Заборгованості. Крім того, в зазначених заявах викладено прохання про накладення арешту на все рухоме й нерухоме майно й кошти боржників.

Таким чином, вчиняючи дії щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження, щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, державний виконавець діяв в спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", а тому посилання скаржника про неправомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на майно та кошти боржника спростовуються вищезазначеними нормами.

Аргумент представника скаржників щодо того, що державним виконавцем, всупереч приписам статті порушено вимоги ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" не надано часу боржникам для добровільного виконання рішення спростовується наступним.

Згідно пункту 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

Разом з тим, статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, зокрема, пунктом 5 даної статті встановлено, що звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

З наведеного слідує, що боржники не були позбавлені права звернутись до державного виконавця стосовно реалізації належного йому майна власними силами у строк до початку примусового виконання рішення чи передачі коштів в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом, а також погодження з державним виконавцем порядку черговості стягнення на кошти та інше належне майно боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що твердження представника скаржників ОСОБА_3, викладені в скарзі на дії державного виконавця Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 є безпідставними, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні поданої скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 208, ч.3 ст. 209, ст.383- 378 ЦПК України, на підставі ЗУ Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанови про арешт усього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51711861 від 21 липня 2016 року та №51711804 від 21 липня 2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь