Справа№592/7042/15-ц
Провадження №2/592/342/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

25 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку АДРЕСА_1. У будинку зареєстрований відповідач. Однак останній у будинок не вселявся і не проживав. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком.

В судовому засіданні позивач та представник заявлені вимоги підтримали. Також позивач вказав, що зняття з реєстрації позивача необхідне для отримання субсидії.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся, однак до суду не з'явився. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши покази учасників розгляду, які з'явилися, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є співвласником будинку АДРЕСА_1.

У будинку з 20.01.2011 року як член сім'ї зареєстрований відповідач. Однак останній не проживає у будинку понад три роки без поважних причин.

18.05.2015 року складений акт про фактичне проживання громадян, які зареєстровані у будинку АДРЕСА_1. У акті зазначено, що відповідач у будинку не проживає.

Встановлені факти підтверджується витягом з реєстру речових прав /а.с.4-5/, будинковою книгою/а.с.6,7/, рішенням суду/а.с.10/, зазначеним актом від 18.05.2015 року/а.с.14/, копії яких додані до матеріалів справи, довідкою про склад сім'ї позивача /а.с.9/.

Свідок ОСОБА_3, сусідка з будинку по АДРЕСА_2, пояснила, що живе в будинку з 1955 року. ОСОБА_2 знає як чоловіка онуки позивача, ОСОБА_2. Той був лише прописаний у будинку позивача але ніколи не жив. Він проживав десь в районі вул. Курської. Після розлучення з онукою він взагалі не з'являється у будинку. Не з'являється близько трьох років.

Свідок ОСОБА_4, донька позивача, дала покази аналогічні за змістом показам свідка ОСОБА_3. Окрім того пояснила, що зверталися до відповідача щоб він виписався з будинку, але той відмовляться оскільки виписуватися йому нікуди. ОСОБА_5 після розлучення не підтримує стосунків з відповідачем.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ст.ст. 391, 405 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З встановлених фактів та положень законів вбачається, що позивач має право власності на будинок. Він має право користуватися будинком, вселяти членів сім'ї, давати згоду на реєстрацію їх місця проживання. Позивач має право на усунення перешкод у користуванні. Відповідач зобов'язаний реєструвати своє місце проживання. Вочевидь відповідач набув прав користування будинком, як член сім'ї позивача. Втім у будинку не проживає більше трьох років. Проживаючи у іншому місці він не реєструє своє місце проживання. Він не знімається з реєстрації у будинку позивача. Самостійно усунути такі перешкоди позивач не може. Єдиним способом захисту права позивача, є визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, як того передбачають зазначенні положення закону.

Таким чином позов слід задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратив право користування. Такого рішення достатньо для захисту прав позивача.

З відповідача також слід стягнути судові витрати понесені позивачем у сумі 971 грн. 60 коп..

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218, 223-224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 971 грн. 60 коп. відшкодування витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко