Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1359/16-ц 2/382/660 /16
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно .

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у віці 75 років, помер дід її чоловіка - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого 15 лютого 1983 року Яготинським рай ЗАГС Київської області.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:

●житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлому згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2, виданого 08 вересня 1972 року Яготинським комбінатом комунальних підприємств на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради від 23 серпня 1972 року № 15 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 08 вересня 1972 року за реєстровим № 3840 в реєстровій книзі № 12. Вказаний житловий будинок цегляний, 1972 року побудови.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя заповіту не склав, відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року), єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є дружина - ОСОБА_5, яка прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але не отримала на своє ім'я Свідоцтва про право на спадщину на даний будинок.

Доказом такого фактичного вступу, є довідка Двірківщинської сільської ради щодо спільного проживання за №249 від 26 липня 2016 р.

Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у спадкодавця-ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у віці 91 рік, померла баба її чоловіка - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданого 11 травня 1990 року Двірківщинською сільською радою Яготинського району Київської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді:

- вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_4 на праві власності.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 залишила на вказаний вище житловий будинок заповіт, що посвідчений головою виконкому Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області 28 травня 1987 р., реєстровий № 3, то відповідно до ст.ст. 524, 534 ЦК України ЦК України, ОСОБА_6, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5

Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований, що підтверджується відповідним написом на ньому від 20.04. 2011 р.

Спадкоємців, передбачених ст. 535 ЦК України, згідно якої неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, чоловік, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), немає. Спадкоємець ОСОБА_6 спадщину прийняв, в силу ст.. 549 ЦК УРСР- фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але не отримав на своє ім'я Свідоцтва про право на спадщину на даний будинок.

Доказом такого фактичного вступу є довідка Двірківщинської сільської ради щодо спільного проживання за №248 від 26 липня 2016 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у віці 64 роки, помер її чоловік - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5, виданого 18 липня 2016 року виконавчим комітетом Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області; свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 15 березня 1974 року.

Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина у вигляді:

- вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належав спадкодавцю- ОСОБА_4 на праві власності.

Оскільки її чоловік за життя заповіту та спадкового договору не уклав, то відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: вона-дружина ОСОБА_1, та їхні діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Інших спадкоємців, передбаченим чинним законодавством України, у спадкодавця-3 немає.

З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори вона не зверталась, алевважає, що спадщину вона після смерті чоловіка прийняла в силу ст.. 1268 ЦК України - шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (підтверджується довідкою Двірківщинської сільської ради за № 250 від 26 липня 2016 р. та відміткою про реєстрацію у моєму паспорті) і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила відмову від прийняття спадщини.

Інші спадкоємці - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (відповідачі), спадщину не прийняли, на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо переоформлення спадкового будинку на її ім'я.

Але нотаріус роз'яснив, що видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав спадкодавцю-ОСОБА_4 не можливо, в зв'язку з тим, що згідно глави 10 п. 4.15, п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №282/20595, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві право власності на яке зареєстровано в установленому для того порядку.

Вона не має можливості подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на жилий будинок, що знаходиться по пров. Л.Українки,7, с. Воронівщина Яготинського району Київської області, з причини того що спадкодавець-ОСОБА_4 за життя його втратив.

Дублікати загублених (втрачених) документів можуть бути видані лише власнику майна. А в даному випадку це неможливо у зв'язку зі смертю власника.

З цих причин вона змушена звертатись до суду із позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В силу ч. 3 ст. 5 ЦК України від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу» .

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Просила:

Встановити, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном;

Встановити, що ОСОБА_1, постійно проживала зі своїм чоловіком, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на час відкриття спадщини;

Встановити, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володів за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності;

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,на праві власності.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 529, 549 ЦК УРСР, ст.. ст..1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном;

Встановити, що ОСОБА_1, постійно проживала зі своїм чоловіком, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на час відкриття спадщини;

Встановити, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володів за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності;

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,на праві власності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.