АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3311/16 Головуючий 1 інстанції Уханьова І.С.
Справа № 2008/2-207/11 Доповідач: Коваленко І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П.., Коровіна С.Г.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 06 вересня 2012 року по справі за поданням Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року до суду надійшло подання начальника відділу Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту до виконання ним своїх зобов'язань, у зв'язку з тим, що на виконанні у відділі ДВС Вовчанського районного управління юстиції Харківської області знаходиться виконавчий лист № 2-207/11, виданий 19.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 573500 грн.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 06 вересня 2012 року подання начальника відділу Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволено.

ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України через прикордонні служби без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, постановлену з порушенням норм процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, ОСОБА_5 та представник ОСОБА_2 повідомлені про розгляд справи, повістки на адресу ВДВС не повертаються.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходить в провадженні суду тривалий час, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів, тому суд вважав доцільним вжити заходи тимчасового обмеження у виїзді за межі України боржнику.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Вовчанського районного управління юстиції Харківської області знаходиться виконавчий лист № 2-207/11, виданий 19.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 573500 грн.

25.10.2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

До подання державним виконавцем на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду додані лише копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія виконавчого листа та копія довідки БТІ про відсутність майна у боржника. (а.с.41-43).

Отже, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України не надав, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Вирішуючи питання про задоволення подання, суд безпідставно постановив ухвалу про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки судом не було перевірено вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, не з'ясовано наявність доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, із відповіді в.о.начальника ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області від 03.11.2015 року вбачається, що 27.06.2014 року виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». (а.с.72).

Враховуючи те, що ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, вона підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.2 ст.307, ст. 313, 315, 317, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 06 вересня 2012 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені подання Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспорту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -