ухвала

іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» треті особи: приватні нотаріуси Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт Оксана Олександрівна, ПугаАнжела Михайлівна та ОСОБА_7, про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), про визнання недійсним договору іпотеки, обґрунтовуючи вимоги тим, що 24 червня 2008 року між банком та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки № 305/76-Ж-08, відповідно до умов якого ОСОБА_8 є майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_7 Предметом вказаного договору іпотеки є будинок загальною площею 167,50 кв. м, житловою площею 67,30 кв. м, з господарськими спорудами і прибудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка за тією ж адресою, на якій розташований вказаний житловий будинок з належними надвірними прибудовами, кадастровий номер № НОМЕР_1, площею 0,0600 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Під час укладення договору іпотеки від 24 червня 2008 року № 305/76-Ж-08 на підставі його письмової заяви приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт О.О. було посвідчено його згоду своїй дружині ОСОБА_8 на передачу в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» належне їм на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 Позивач вказував, що підпис на письмовій заяві про надання згоди від його імені підписано іншою особою. Також ОСОБА_3 зазначив, що на момент підписання вказаної письмової заяви його не було на території України, так як він перебував на заробітках у Російській Федерації. Про оспорюваний договір іпотеки він дізнався через п'ять років після його укладення.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним договір іпотеки від 24 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Пугою А.М., про передачу в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанку» на забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_7 нерухомого майно, а саме: житлового будинку загальною площею 167,50 кв. м, житловою площею 67,30 кв. м, із належними спорудами та прибудовами, що розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за тією ж адресою, на якій розташований вказаний будинок з належними надвірними прибудовами, розміром 0,06 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 з 08 вересня 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_9 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 08 вересня 1984 року.

24 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки № 305/76-Ж-08, відповідно до умов якого ОСОБА_8 виступила майновим поручителем за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_7 та передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 167,50 кв. м, житловою площею 67,30 кв. м, з належними до нього спорудами і прибудовами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за тією ж адресою, на якій розташований вказаний житловий будинок з належними до нього надвірними прибудовами, розміром 0,0600 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до письмової заяви від 24 червня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ВімертО.О., зареєстрованої в реєстрі № 279, ОСОБА_3 надав згоду своїй дружині ОСОБА_8 на передачу в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» належного їм на праві спільної сумісної власності нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Зазначені житловий будинок та земельна ділянка були відчужені ОСОБА_10 відповідно до договорів купівлі-продажу від 16 березня 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Ж.М. за № 519 та № 520 відповідно.

Згідно з договором купівлі-продажу будинку від 31 грудня 2010 року житловий будинок по АДРЕСА_1 було відчужено ОСОБА_10 ОСОБА_12

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2014 року за клопотанням представника позивача призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Висновком експерта від 16 грудня 2014 року № 3125 встановлено, що підписи, розташовані після слова «підпис» у заяві від імені ОСОБА_3, наданій приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт О.О. про надання згоди його дружині ОСОБА_8, на право передачі в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанку» належного їм на праві спільної сумісної власності нерухомого майна із датою складання 24 червня 2008 року та в графі «підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2008 рік, де під порядковим номером № 279 зареєстрована заява, виконані ОСОБА_3

У пункті 2 цього висновку зазначено, що записи прізвища «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», розташовані, відповідно, в заяві від імені ОСОБА_3 приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт О.О. про надання згоди його дружині ОСОБА_8 права передачі в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанку» належного їм на праві спільної сумісної власності нерухомого майна із датою складання 24 червня 2008 року та реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2008 рік, де під порядковим номером № 279 зареєстрована заява, в графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії», виконані ОСОБА_3

Згідно з копією листа від 03 лютого 2014 року № 50/102 щодо перетину державного кордону Республіки Білорусь пункт пропуску «Мохро» особою за документом серії НОМЕР_3 у період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2009 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року за клопотанням позивача було призначено повторну судово-почеркознавча експертизу.

Згідно з висновком експертів від 17 липня 2015 року № 5144/5145/15-32 підпис від імені ОСОБА_3 в графі «підпис» у заяві від 24 червня 2008 року, складений від імені ОСОБА_3, на ім'я приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт О.О. виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Рукописний запис «ОСОБА_3» в графі «підпис» у заяві від 24 червня 2008 року, складений від імені ОСОБА_3 на ім'я приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт О.О., виконаний імовірно не ОСОБА_3, а іншою особою.

Встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 в графі «підпис» у заяві від 24 червня 2008 року, складений від імені ОСОБА_3 на ім'я приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу ВімертО.О., самим ОСОБА_3 або іншою особою не виявилося можливим з причин, зазначених у п. 3 дослідницької частини висновку експертів (у зв'язку з відсутністю вільних зразків підпису ОСОБА_3 співставних за часом виконання з досліджуваним підписом, а також виконаних аналогічним пишучим приладом) (а. с. 227-237 т. 1).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за оспорюваним позивачем договором іпотеки, є його та іпотекодавця ОСОБА_8 спільною сумісною власністю та передана у іпотеку банку без його на те згоди.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із ч. 1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-533цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212-214 ЦПК Українивищевикладені положення закону не врахував, не звернув уваги, що на час укладення спірного договору іпотеки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, й не встановив, чи діяла ОСОБА_8 під час укладення договору щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, недобросовісно.

Також, поклавши в основу рішення суду висновок експертизи від 17 липня 2015 року № 5144/5145/15-32, апеляційний суд не звернув уваги на те, що у висновку вказано, що підписи від імені позивача у заяві про надання ним згоди виконані ймовірно не ОСОБА_3, а іншою особою. Категоричного висновку про виконання підписів не позивачем експертом не зроблено.

Крім того, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися заперечення відповідача, у яких банк посилався на укладення 14 січня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_3 як іпотекодавцем договору щодо внесення змін і доповнень до договору іпотеки від 24 червня 2008 року № 305/76-Ж-08, що свідчить про підтвердження того, що позивачу було відомо про існування такого договору.

Загальними положеннями, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 316 ЦПК України, визначено вимоги щодо обов'язкового установлення судом під час вирішення спору в межах позовних вимог обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, без виконання яких ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак