Справа № 163/2118/16-ц
Провадження № 2/163/335/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомльської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом до Любомльської міської ради Волинської області, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що спадкодавець - ОСОБА_2 доводилась позивачу сусідкою. За життя спадкодавця, ОСОБА_1 за нею піклувалась, а після смерті - здійснила її поховання та продовжила догляд за приналежним їй будинком та земельною ділянкою, яку постійно обробляла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, які знаходяться на території Любомльської міської ради. Спадкоємців, згідно ст.1241 ЦК України, які б мали право на будь-яку частку в спадковому майні ОСОБА_2, немає. Спадкодавець за життя склала заповіт на користь позивача, однак про даний факт остання не знала, а дізнавшись - звернулась до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, однак у вчиненні відповідних нотаріальних дій їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як не була обізнана з діючим законодавством щодо порядку прийняття спадщини та не знала про існування заповіту, однак вказала, що спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла, оскільки здійснила її поховання та продовжила догляд за її спадковим майном.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач 31.08.2016 року подала в канцелярію суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності, одночасно вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Від Любомльської міської ради Волинської області, як відповідача, надійшла заява, датована 31.08.2015 року за вих. №324, відповідно до якої міська рада проти задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог не заперечує та просила справу розглядати без участі представника ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області ІНФОРМАЦІЯ_2, стверджено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

З довідок, виданих Любомльською міською радою Волинської області 16.08.2016 року за вих. №888 та №2687, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та за цією ж адресою, за домоволодінням останньої, згідно запису в земельнокадастровій книзі Любомльської міської ради, рахується земельна ділянка площею 0,06 га (а.с.5, 6).

Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області 01.06.2005 року, спадкодавець - ОСОБА_2 за життя, на випадок своєї смерті, усе приналежне їй майно заповіла позивачу - ОСОБА_1 (а.с.7).

Повідомленням Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 23.08.2016 року за вих.№ 239/01-16 та Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) стверджено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.15-16).

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлої ОСОБА_2, окрім позивача, немає.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як на причини невчасного звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, позивач вказує на її необізнаність з фактом укладення спадкодавцем ОСОБА_2 заповіту у 2005 році на її користь, а також незнанням норм чинного законодавства щодо оформлення спадкових прав.

Судом встановлено, що позивач при житті ОСОБА_2 здійснювала догляд за останньою, турбувалась про неї, а після смерті - здійснила її поховання та продовжила догляд, як за будинком спадкодавця, так і за її земельною ділянкою, чим фактично вступила в управління і володіння спадковою масою спадкодавця ОСОБА_2

Даних обставин Любомльська міська рада Волинської області, як відповідач у справі, не заперечила, а тому, враховуючи таку позицію відповідача, яка позов визнала, суд, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені письмові докази, а також враховуючи те, що відповідач не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, інших спадкоємці після смерті ОСОБА_2 немає, той факт, що позивач не знала про укладення спадкодавцем заповіту на її користь, однак після смерті останньої продовжувала здійснювати догляд за спадковим майном, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, що в своїй сукупності дає підстави суду вважати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними, що є підставою для визначення їй додаткового строку для подання такої заяви у два місяці, який буде достатнім для вчинення зазначеної дії.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1223, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - 2 (два) місяці, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд Волинської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук