Справа № 673/1128/15-ц
Провадження № 2/673/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої- судді Лукіянець Т.В.,

з участю секретаря судових засідань-Ясінської М.О.,

представників позивача- ОСОБА_8., ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_5

до

Деражнянської міської ради,

Відділу Держземагенства у Деражнянському районі,

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4

про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, та договору купівлі-продажу

встановив:

В серпні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до Деражнянської міської ради, Відділу Держземагенства у Деражнянському районі про визнання неправомірним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, скасування їх державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі продажу в частині продажу земельної ділянки.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що являлася власником 75/100 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1. Власником іншої 25/100 частини будинковолодіння являлася ОСОБА_4 06.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу позивач стала власником цілого будинковолодіння АДРЕСА_1. Крім будинковолодіння за вказаним договором до позивача перейшло право власності на земельну ділянку, загальною площею 0, 111га.. На той час для позивача стало відомим, що ОСОБА_4 на підставі рішення Деражнянської міської ради №3 від 15.04.1999 року приватизувала частину земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1 при цьому згоди щодо поділу земельної ділянки між співвласниками житлового будинку досягнуто не було, порядок користування вказаною земельною ділянкою в судовому порядку не встановлювався, межі земельної ділянки із позивачем не погоджувалися.

На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, 06.08.2002 року позивачка отримала державний акт на право приватної власності на землю, який містить помилку у площі переданої у власність земельної ділянки.

В липні 2015 року з метою отримати у власність частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні, ОСОБА_5 звернулася до Деражнянської міської ради із відповідною заявою. Проте, за результатами розгляду вказаної заяви, Деражнянською міською радою було відмовлено у її задоволенні, в зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка рахується за будинком АДРЕСА_1 вже була передана у приватну власність ОСОБА_4 Враховуючи вказані обставини, позивач вважає що рішення Деражнянської міської ради про затвердження матеріалів інвентаризації земель, землекористування на території ради та в подальшому видані на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 державні акти про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,111 га. по АДРЕСА_1 договір купівлі-продажу, укладений 06.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині продажу земельної ділянки на даний час являються перешкодою та унеможливлюють отримання у власність іншої частини земельної ділянки за вказаною вище адресою, якою позивачка тривалий час користується.

В судовому засіданні представники позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі з підстав викладених у заяві.

Представник відповідача-Деражнянської міської ради вимоги позову не визнав з підстав того, що спірне рішення органу місцевого самоврядування було прийнято в межах компетенції. Крім того, зауважив, що позивачем було подано вказаний позов про захист прав із порушенням строків позовної давності.

Представник відповідача -Відділу Держземагенства у Деражнянському районі до суду не з'явився, подавши заяву про можливість проведення розгляду даної справи у його відсутність.

Третя особа без самостійних вимог -ОСОБА_4 при вирішенні даного позову покладається на думку суду. При цьому, вказала, що жодних спорів з приводу користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між нею та сім'єю позивача не виникало.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.1998 року являється власником ? частини житлового будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_1

Згідно рішення виконавчого комітету Деражнянської міської ради №104/3 від 16.12.1993 року вирішено питання про зміну реальної долі в користуванні домоволодінням по АДРЕСА_1 у відповідності з яким ОСОБА_5 належить 75/100 частки, а ОСОБА_4-25/100 частки відповідно (а.с.13).

В зв'язку з цими обставинами, ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право особистої власності на 75/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 від 24.12.1998 року (а.с.7).

Співвласнику іншої- 25/100 частки вказаного домоволодіння ОСОБА_4 згідно із рішенням сесії Деражнянської міської ради від 15.04.1999 року №3 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель, землекористування на території ради, вилучення та надання земельних ділянок під різні види користування» надано у власність земельну ділянку по фактичному користуванню загальною площею 0,111га по АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення, Деражнянською міською радою 05.05.1999 року ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.12).

У відповідності до договору купівлі - продажу, укладеного 06.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, остання набула право власності на 25/100 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,111га по АДРЕСА_1

На підставі вказаного договору 28.08.2002 року Деражнянською міською радою ОСОБА_5 було видано державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 0,111га по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.. 42 ЗК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 являлися співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 із визначенням розміру часток кожної у праві спільної часткової власності. В кожного із співвласників житлового будинку у користуванні перебувала частина земельної ділянки. Спір щодо користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку був відсутній. ОСОБА_4 скористалася своїм правом на безоплатне отримання у власність в порядку приватизації частини земельної ділянки, яка фактично перебувала у її користуванні. Після отримання ОСОБА_4 правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, розмір земельної ділянки, який перебував у користуванні іншого співвласника житлового будинку ОСОБА_5 не змінився, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до довідки Деражнянської міської ради від 30.07.2015 року у користуванні ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка площею 0, 0900га по АДРЕСА_1 (а.с.24).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що дійсно за домоволодінням АДРЕСА_1 вільної земельна ділянка, яка фактично перебуває у користуванні позивачки, остання, в свою чергу, не скористалася своїм правом на отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності. При підготовці відповіді на звернення позивачки Деражнянською міською радою, помилково було взято до уваги лише дані шнурової книги, згідно якої наявною за вказаним домоволодінням є лише земельна ділянка площею 0, 0900га. Проте, після виходу на місцевість було виявлено вільну частину земельної ділянки, яку вправі отримати у власність позивачка.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В ході розгляду даного спору, судом не встановлено обставин, які б вказували на порушення прав позивача внаслідок приватизації ОСОБА_4 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1. При цьому, суд враховує, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року "Про земельну реформу", Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" і Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах України від 15 лютого 1993 року, (які діяли на час виникнення спірних відносин) вирішення питання щодо передачі земельної ділянки у власність належало до компетенції відповідної місцевої ради.

Деражнянська міська рада в межах своєї компетенції прийняла рішення від 15 квітня 1999 року про передання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки розміром 0,111 га по фактичному користуванню та правомірно видала їй відповідний державний акт про право приватної власності на землю.

Крім того, на даний час позивачка ОСОБА_5 являється власником цілої частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки за вказаною адресою. Право позивача на отримання у власність решти земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні ніким із сторін не оспорюється.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, враховуючи зміст позовних вимог ОСОБА_5 згідно яких відсутні вимоги до співвідповідача Відділу Держземагенства у Деражнянському районі (на разі Відділ Держгеокадастру у Деражнянському районі), а тому останній, на думку суду, безпідставно залучений до участі у справі та являється неналежним відповідачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст.. 15 ЦК України, ст.. 42 ЗК України, суд-

вирішив:

В позові ОСОБА_5 до Деражнянської міської ради, Відділу Держземагенства у Деражнянському районі про визнання протиправним рішення сесії Деражнянської міської ради №3 від 15.04.1999 року в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4, визнання недійсними державного акту серії НОМЕР_2 від 05.05.1999 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,111га., що знаходить по АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_4, державного акту серії НОМЕР_3 від 28.08.2002 року на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,111га., що знаходить по АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_5, скасування їх державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 06.08.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині продажу земельної ділянки площею 0,111га., що розташована по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 25.01.2016 року.

Суддя Т.В. Лукіянець