Справа № 448/719/15 Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 22-ц/783/4671/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_5 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа: Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою в частках для обслуговування житлового будинку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Мостиського районного суду Львівського області від 03 червня 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Здійснено реальний (в натурі) поділ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з переобладнанням такого будинку на дві ізольовані квартири та два виходи, згідно варіанту № 3 (таблиця № 5 до висновку експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року) - без врахування мансардних приміщень, а саме наступним шляхом:

- виділено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у власність 78/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що складають: житловий будинок А-1, який включає: 1-1 - коридор площею 4,10 кв.м., 1-2 - кладову площею 2,40 кв.м., 1-3 - житлову кімнату площею 17,20 кв.м., 1-4 - житлову кімнату площею 19,10 кв.м., 1-6 - кухню площею 8,90 кв.м., а всього по першому поверху - 52,50 кв.м., а також веранда під літерою "а", яка включає: коридор площею 7,00 кв.м., ванну площею 4,80 кв.м., а всього по веранді - 11,80 кв.м., що разом становлять 64,30 кв.м. корисної площі, яка на 1,60 кв.м. більше ідеальної частки);

- виділено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у власність 22/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що складають: житловий будинок А-1, який включає: 1-5 - житлову кімнату площею 18,70 кв.м., що на 1,60 кв.м. менше ідеальної частки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3354 (три тисячі триста п'ятсот чотири) гривні 50 коп. грошової компенсації за відхилення реально виділених часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від ідеальних часток.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_6 оскаржив відповідач - ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах, що мають значення для справи. Звертає увагу, що суд постановляючи рішення про реальний поділ спільного житлового будинку повністю проігнорував Роз"яснення, що містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", де зазначено, що різні господарські будівлі (літня кухня, сараї, тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Стверджує, що суд безпідставно здійснив реальний поділ будинку без реального поділу господарських будівель, які з будинком фактично є одним цілим, а тому реальний розподіл будинку без поділу господарських будівель є неможливим. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити за необгрунтованістю і недоведеністю позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6, представника ОСОБА_5 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 3/4 ідеальні частки належать позивачу ОСОБА_7, а 1/4 ідеальна частка - відповідачу ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25 жовтня 2012 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задоволено частково. Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в 1/4 частині, видане виконавчим комітетом Судовишнянської міської ради 20 жовтня 2011 року (серія САЕ №229682) ОСОБА_7. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 В задоволенні вимоги про визнання права власності на мансардні приміщення відмовлено.

Таким чином, за ОСОБА_5 визнано право власності лише на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 без будь-яких господарським приміщень.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року, проведеного ТзОВ "Гал-Світ" встановлено наступне.

Експертом на розгляд суду надано два варіанти поділу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 переобладнання такого житлового будинку на дві ізольовані квартири та два виходи, беручи до уваги, що сторони мають у власності різні частки спірного житлового будинку, а саме: позивачу ОСОБА_7 належить 3/4 частки, а відповідачу ОСОБА_5 - 1/4 частки такого, з урахуванням поділу мансардних житлових приміщень(дослідження і таблиці № 1-4 додатку до висновку).

Реальні частки співвласників будуть наступними.

По варіанту № 1 - таблиці № 1 і № 2 додатку до висновку:

-власник 3/4 (75/100) ід. ч. ОСОБА_7 буде володіти 70/100 част.);

-власник 1/4 (25/100) ід. ч. ОСОБА_5 буде володіти 30/100 част.).

Власник 3/4 ід. ч. ОСОБА_7 повинна отримати грошову компенсацію від власника 1/4 ід. ч. ОСОБА_5 в сумі 7306 грн. 75 коп. за зменшення ідеальної частки.

По варіанту № 2 - таблиці № 3 і № 4 додатку до висновку:

-власник 3/4 (75/100) ід. ч. ОСОБА_7 буде володіти 72/100 част.);

-власник 1/4 (25/100) ід. ч. ОСОБА_5 буде володіти 28/100 част.).

Власник 3/4 ід. ч. ОСОБА_7 повинна отримати грошову компенсацію від власника 1/4 ід. ч. ОСОБА_5 в сумі 4842 грн. 75 коп. за зменшення ідеальної частки.

Експертом на розгляд суду надано три варіанти поділу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 переобладнання такого житлового будинку на дві ізольовані квартири та два виходи, беручи до уваги, що сторони мають у власності різні частки спірного житлового будинку, а саме: позивачу ОСОБА_7 належить 3/4 частки, а відповідачу ОСОБА_5 - 1/4 частки такого, без врахування поділу мансардних житлових приміщень(дослідження і таблиці № 5-7 додатку до висновку).

Реальні частки співвласників будуть наступними.

По варіанту № 3 - таблиця № 5 додатку до висновку:

-власник 3/4 (75/100) ід. ч. ОСОБА_7 буде володіти 78/100 част.);

-власник 1/4 (25/100) ід. ч. ОСОБА_5 буде володіти 22/100 част.).

Власник 1/4 ід. ч. ОСОБА_5 повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. ОСОБА_7 в сумі 3354 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки.

По варіанту № 4 - таблиця № 6 додатку до висновку:

-власник 3/4 (75/100) ід. ч. ОСОБА_7 буде володіти 78/100 част.);

-власник 1/4 (25/100) ід. ч. ОСОБА_5 буде володіти 22/100 част.).

Власник 1/4 ід. ч. ОСОБА_5 повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. ОСОБА_7 в сумі 3596 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки.

По варіанту № 5 таблиця № 7 додатку до висновку:

-власник 3/4 (75/1000) ід. ч. ОСОБА_7 буде володіти 805/1000 част.);

-власник 1/4 (250/1000) ід. ч. ОСОБА_5 буде володіти 195/1000 част.).

Власник 1/4 ід. ч. ОСОБА_5 повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. ОСОБА_7 в сумі 5904 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки.

Визначення грошової компенсації за невідповідність виділених частин в житловому будинку проводилося по дійсній відбудовній вартості згідно даних інвентаризаційної справи з перерахунком вартості станом на час дослідження.

Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області № 43 від 26.04.2016 року, заперечень щодо поділу житлового будинку в АДРЕСА_1 з боку міської ради не має, так як між сторонами досягнуто згоди щодо поділу спірного будинку згідно варіанту № 3 (таблиця № 5) без врахування мансардного приміщення (висновок судової будівельно-технічної експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року).

Постановляючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_7 в частині поділу будинку, суд виходив з тих обставин, що між сторонами протягом тривалого часу існують неприязні стосунки, які становлять перешкоду для їхнього спільного проживання і найбільш оптимальним варіантом для обох сторін суд вважав варіант № 3 (таблиця № 5) до висновку експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року про переобладнання житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в дві ізольовані квартири без врахування мансардних приміщень. Відмовляючи в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою в частках для обслуговування житлового будинку, суд виходив з того, що земельна ділянка на якій розташований спірний будинок ні одній із сторін ні у користування, ні у власність, чи у спільне (обох сторін) користування, чи власність не виділялась (відповідні рішення чи державні акти на право власності чи користування земельною ділянкою, які б підтверджували це - відсутні та жодною з сторін на такі не покликаються).

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.356, ч.3 ст.358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України, право спільної часткової власності припиняється (ч.2 ст.367 ЦК України), при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1117 від 08.12.2010 року "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Крім того, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Колегія суддів вважає, що за наявності дозволу Виконавчого комітету Судововишнянської міської ради, яка викладена в рішенні №43 від 26 квітня 2016 року, щодо розгляду листа Мостиського районного суду, щодо поділу житлового будинку в АДРЕСА_1 за наявної експертного висновку з варіантами поділу такого будинку, суд першої інстанції підставно здійснив реальний (в натурі) поділ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з переобладнанням такого будинку на дві ізольовані квартири та два виходи.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_7 не просила суд здійснити реальний поділ господарських будівель, в зв"язку з чим питання поділу господарських будівель не було предметом розгляду справи. Більше того, як зазначив сам позивач - ОСОБА_7, будівництво усіх господарський будівель вона здійснила після смерті її чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що було підставою для визнання за ОСОБА_5 права власності лише на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1

При обранні судом варіанту поділу житлового будинку судом вірно обрано варіант без врахування поділу мансардних житлових приміщень, оскільки в сторін відсутні правовстановлюючі документи на такі приміщення.

08 квітня 2016 року сторони в судовому засіданні, позивач з своїм представником та представник відповідача підтвердили, що з представлених експертом варіантів поділу будинку вони згідні на 3-й варіант.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з врахуванням обставин справи та думки сторін обрано найбільш оптимальний варіант поділу будинку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, представника ОСОБА_5 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги апелянту слід відмовити, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк