Номер провадження 2/289/762/16
Справа № 289/1196/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

присекретарі ОСОБА_1

за участі представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Верлоцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його батька, відкрилась спадщина до якої входить, серед іншого, Сертифікат на право на земельну частку (пай), виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку тим що позивач не подав вчасно заяву про вступ у спадщину до нотаріальної контори, 10.10.1992 року його батько склав заповіт в якому заповів все своє майно сину ОСОБА_3 до якого право на вищевказаний сертифікат не входило так як виникло вже після смерті батька, іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько позивача, ОСОБА_4, який помер 15.01.1996 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №038372, набув право власності на Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PH № 144101 виданий на імя ОСОБА_4 головою Радомишльської райдержадміністрації 30 травня 2012 року на підставі рішення Радомишльської РДА № 383 від 20.12.1996 року.

Крім того, судом встановлено, що 10.10.1992 року його батько склав заповіт в якому заповів все своє майно сину ОСОБА_3 і право на вищевказаний сертифікат виникло вже після смерті ОСОБА_4 і до заповіту не входило, у зв"язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтвапро право на спадщину.

У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 15.01.1996 року в с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради, Радомишльського району Житомирської області розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 9 204,00 грн., що належала померлому згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH № 144101. виданий на імя ОСОБА_4 головою Радомишльської райдержадміністрації 30 травня 2012 року на підставі рішення Радомишльської РДА № 383 від 20.12.1996 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький