Справа № 278/965/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2016 року,

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючої - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., представника,відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповітів ОСОБА_6 від 05.06.2012 і 05.09.2012 недійсними, третя особа ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 просить визнати недійсними заповіти ОСОБА_6 від 05.06.2012 і 05.09.2012., мотивуючи це тим, що заповідач при їх укладанні не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, внаслідок психічних захворювань.

Ухвалою суду від 25.12.2015 провадження у справі було зупинено за клопотанням позивача, а 11.04.2016 відновлено (а.с. 165, 182).

Зі справи вбачається, що представником ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) є адвокат ОСОБА_8 (а.с. 108-112).

Позивач та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, двічі поспіль 29.04.2016 та 30.05.2016 до суду не зявилися, із заявами про розгляд справи за їх відсутністю не зверталися (а.с. 183-197, 203-204). Так, розгляд справи 29.04.2016 не відбувся за заявою представника ОСОБА_1, яка зазначала, що він перебуває у відрядженні, але відповідні документи суду не представили (а.с. 190-194). 30.05.2016 позивач і його представник до суду не прибули, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив залишити позов без розгляду.

Зі змісту частини 1 статті 27 ЦПК вбачається, що явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі. Аналогічні розяснення містяться у пункті 25 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справ у суді першої інстанці». Суд вважає, що позивач та його представник не скористалися таким правом, оскільки повідомлений в установленому законом порядку представник позивача до суду не зявилася (а.с. 201-204). У свою чергу прибувший до суду позивач залишив зал судового засідання до початку розгляду справи.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Змістовний аналіз частини 3 статті 169 ЦПК доводить, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду.

У пункті 33 постанови пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за № 2 «Про застосування норм Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справ у суді першої інстанції» вказано, що підстави для залишення заяви без розгляду, викладені у статті 207 ЦПК є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Позивач повторно не зявився у судове засідання без повідомлення причин неявки, що є безумовною підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги неналежну процесуальну поведінку позивача, а також необхідність розгляду справи у розумні строки, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись: статтями 10, 11, 207 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що він має право звернутись до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя: С.Г. Баренко