20.09.2016 Справа №2-о/337/79/2016 р.
РІШЕННЯ 337/2752/16-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 року Хортицький районний суд міста.Запоріжжя

в складі: головуючого судді Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року є її бабусею та залишила заповіт на належну їй квартиру АДРЕСА_1. В спадковій квартирі вона постійно мешкала та вступила у володіння нею. В червні 2016 року заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В., однак спадщину оформити належним чином не може, оскільки постановою нотаріуса їй було відмовлено через, те, що вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини у шести місячний строк та не була зареєстрована за адресою спадкової квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої заявлені вимоги, просила задовольнити їх.

Зацікавлена особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила , що з 1995 року ОСОБА_1 мешкала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 та прийняла після її смерті спадкову квартиру.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1995р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Непечій Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1 -1941.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, яка після своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла ОСОБА_1, належну їй квартиру АДРЕСА_2. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Непечий H.H., 07 вересня 1995 року та зареєстровано в реєстрі за № 1-3290.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.06.2016р. у видачі зазначеного свідоцтва ОСОБА_1 було відмовлено , оскільки вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини у 6-місячний строк та не була зареєстрована за адресою спадкової квартири.

Згідно з п.1 Листа від 16.05.2013року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Таким чином, до зазначених правовідносин має застосовуватися законодавство, що діяло на момент відкриття і прийняття спадщини. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У зазначеному вище Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних та цивільних справ звернув увагу судів на те, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами були передбачені певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Факт того, що ОСОБА_1, проживала АДРЕСА_1, з травня 1995 року і по теперішній час , підтверджується актом ЦОА МКП «Основані» від 29.06.2016 року складеного в складі комісії ОСОБА_8, ОСОБА_9 у присутності свідків ОСОБА_10та ОСОБА_11

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, та ОСОБА_12, в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1, разом із матір'ю ОСОБА_13 та померлою бабусею ОСОБА_3 проживали з моменту купівлі квартири з 1995 року та по теперішній час.

Так, згідно з ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись 10, 27, 57, 60, 197, 235, 256, 259 ЦПК України, ст.549 ЦК УРСР, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини після смерті ОСОБА_14, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: А.М. Котляр