Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5075/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 49 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С. Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню ОСОБА_3 залишити проживати разом з нею. В обґрунтування вимог зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, під час яких ОСОБА_2 застосовує до неї фізичну силу, свідком чого стає їхня дочка. Ведення спільного господарства між ними припинено, а тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи зазначене, просила позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 247.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на виховання при матері.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказує, що суд прийняв передчасне рішення, не надавши їм часу для примирення.

Відповідач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав їх необґрунтованими.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 3 ст. 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як видно з матеріалів справи, з 17 лютого 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7).

З пояснень сторін видно, що між ними виникають сімейні сварки з застосуванням фізичного насильства зі сторони відповідача ОСОБА_2 Вказані обставини підтверджуються також виписками із медичної карти амбулаторного хворого від 13.06.2016 року та від 24.06.2016 року (а.с. 20, 21).

З приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 позивач зверталася до правоохоронних органів. (а.с. 19).

Згідно з повідомленням старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП Житомирської області від 24.06.2016 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.18)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст.112 СК України та дійшов обґрунтованого висновку про те, що така поведінка відповідача створює небезпеку для життя та здоров'я ОСОБА_1, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Доводи апелянта про те, що суд повинен був надати сторонам час для примирення є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 111 СК України вжиття таких заходів є правом суду, а не обовязком.

Крім того, в період з часу винесення рішення судом першої інстанції по час розгляду справи апеляційним судом сторони не примирились, про що пояснив відповідач в судовому засіданні.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: