Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2016 Справа №607/9818/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Квартал 5» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2016 року, у кримінальному провадженні №607/11496/15-к, ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, що полягає у привласненні грошових коштів позивача на загальну суму 39 180,80 грн., чим завдала ТзОВ «Квартал 5» значної матеріальної шкоди. Відповідачка частково відшкодувала завдану позивачу шкоду на суму 1 660,00 грн. Решту коштів ОСОБА_1 добровільно повертати відмовляється.

Просить стягнути із ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Квартал 5» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 37 520,80 грн. та поновити, встановлений законом процесуальний строк для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди, оскільки він був пропущений з поважних причин. Обгрунтовуючи поновлення строку, позивач зазначив, що ОСОБА_1 погодилася відшкодувати завдану матеріальну шкоду у добровільному порядку шляхом відрахувань із заробітної плати та частково її відшкодувала. Крім того, 22.06.2016 року під час судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001631 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, позивач подав цивільний позов, однак суд залишив його без розгляду.

Представник позивача в судове засідання подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у відсутності їх представника. позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Згідно із п. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та ОСОБА_1 (до шлюбу Коніцька) ОСОБА_2 30.10.2014 р. укладено трудовий договір про прийняття її на роботу на посаду продавця з роздрібної торгівлі та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 30.10.2014 р.

У торговому обєкті - кіоск № 7 по вул. Бродівська, 1 у м. Тернопіль, де працювала відповідачка, 07.05.2015 р. було проведено інвентаризацію товару, результатом якої стала недостача грошових коштів в сумі 39 180,80 грн.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопольської області від 12.07.2016 р., у кримінальному провадженні № 607/11496/15-к, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 191 КК України, і призначено їй покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обслуговуванням товаро-матеріальних цінностей строком два роки. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 частково відшкодувала завдану позивачу шкоду на суму 1 660,00 грн. Залишилась невідшкодованою сума коштів в розмірі 37 520,80 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди на суму 37 520,80 грн., підставні та підлягають до задоволення.

Також, в своїй позовній заяві позивач просить поновити, встановлений законом процесуальний строк для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_1 погоджувалась відшкодувати завдану матеріальну шкоду у добровільному порядку шляхом відрахувань із заробітної плати та частково її відшкодувала.

Згідно із ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно із ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

За таких обставин, суд вважає, що слід поновити позивачу встановлений законом річний строк для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди, оскільки він пропущений з поважних причин.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь держави судові витрати, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, ст.88, 213, 214, 215 ЦПК України, ЦК України, Кодексом законів про працю України, суд,

В И Р І Ш И В:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» встановлений законом річний строк для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» 37 520 (тридцять сім тисяч пятсот двадцять) грн. 80 коп. заподіяної матеріальної шкоди

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.00 коп.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3