Справа № 456/3683/15-ц
Провадження № 2/456/243/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я.

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00071409 від 07 вересня 2011 року в сумі 28 306,20 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що згідно кредитного договору № BLаЖГА00071409 від 07 вересня 2011 року, укладеного між ними та відповідачем ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень. Процентна ставка за договором була встановлена на рівні 10% річних. Умови договору позичальником порушені, зобовязання ним не виконуються, щомісячні платежі не вносяться у термін, передбачений кредитним договором. Станом на 14 серпня 2015 р. заборгованість ОСОБА_2 згідно кредитного договору від 07 вересня 2011 року становить 28 306 гривень 20 копійок, з яких: по поверненню кредиту 3719,51 грн.; по сплаті відсотків 725,73 грн.; по сплаті комісії 2297,36 грн.; штраф(пеня) за несвоєчасне виконання зобовязання 21 563,60 грн..

Представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.

Суд, заслухавши пояснення відповідач та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №BLаЖГА00071409 згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6 000,00 гривень.

В судовому засіданні зясовано, що позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав, а саме 07.09.2011 року видав ОСОБА_2, кошти в сумі 6 000, 00 гривень.

Одним із безпосередніх обовязків відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором, а саме згідно п.3.3.2 кредитного договору, є щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п 2.5 Загальної частини Договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф, пеню).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 14.08.2015 року за ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем по поверненню кредиту у сумі 28 306,20 грн..

У відповідності до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від боржника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено законом. Згідно Договору за користування кредитними коштами процентна ставка за користування договором встановлена у розмірі 10 % річних.

Тому, згідно з вищезгаданим розрахунком, вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість по відсотках за користування кредитом перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у сумі 725,73 грн.

Відповідно до п.4 Спеціальної частини кредитного договору №BLаЖГА00071409 від 07 вересня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 зобовязувався вносити щомісячну плату у вигляді комісії за управлінням кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

З наявного у матеріалах справи розрахунку по заборгованості ОСОБА_2, вбачається, що в останнього також наявна заборгованість перед банком за комісією у розмірі 2297,36 грн.

Крім того, згідно п. 2.5.2 Кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиті шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а сумах комісії за управління кредитом.

Відповідно до п 4.2 Кредитного договору за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 Загальної частини Кредитного договору та п.8 Спеціальної частини договору банк має право вимагати від Позичальника (відповідача) додатково сплати штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Тому, судом встановлено, що станом на 14.08.2015 року за ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем через несвоєчасне виконання зобовязань у розмірі 21 563,60 гривень.

Також судом встановлено, що кінцевим поверненням кредиту є дата, визначена у спеціальній частині Кредитного договору №BLаЖГА00071409, а саме 07.09.2014 року.

Таким чином у судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитними договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком станом на 14.08.2015 року у сумі 28 306 гривень 20 копійок, з яких: по поверненню кредиту 3719,51 грн.; по сплаті відсотків 725,73 грн.; по сплаті комісії 2297,36 грн.; штраф(пеня) за несвоєчасне виконання зобовязання 21 563,60 гривень.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При вирішенні питання про зменшення неустойки суди повинні об'єктивно оцінити конкретну ситуацію: чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; майновий стан сторін; ступінь виконання зобов'язання; причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника; співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення; добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач відповідно до укладеного ним кредитного договору зобов'язався сплачувати неустойку у вигляді пені у відповідному розмірі, однак, тяжке матеріальне становище, свідчить про те, що відповідач не в змозі сплатити нараховану йому пеню, що на думку суду, є обставиною для зменшення суми неустойки.

При вирішенні розміру пені, яку слід стягнути з відповідача, суд також враховує співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення, а також вимоги розумності і справедливості і вважає за можливе зменшити суму неустойки до 3719,51 гривень.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.257, 259, 525, 526, 551, 625,624, 1050,1054, 1056-1, ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00071409 від 07.09.2011 року в сумі 10 462 (десять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3