Справа №461/4636/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між ними, який був зареєстрований 05.02.2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №127. Виплати по оплаті держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСУ просить покласти на неї.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 05 лютого 2010 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління, про що зроблено актовий запис за №127. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та перебуває на утримання позивача.

Спільне життя між ними не склалося. Останнім часом між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння, оскільки кожний із них має різні погляди на сімейне життя та введення господарства.

Позивач стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, однак в частині позовної вимоги, яка стосується виплати по оплаті держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу - відмовилася. Просила суд позовні вимоги задоволити.

Судом прийнята відмова позивача від позовної вимоги про виплату по оплаті держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, яку позивачка просила покласти на неї.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 05 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №127, та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1. /а.с.3/.

Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечив проти розірвання шлюбу.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, як з'ясовано у судовому засіданні сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе. Спору про майно немає.

Враховуючи вищевказане, та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 05.02.2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №127.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк