Справа № 743/442/16-ц
Провадження №2/743/152/16
27 вересня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді Павленко О.В.,
при секретарях Воєдило О.В., Марченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки без фіксації процесу технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення боргу за договором позики в сумі 2 000 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 01.02.2014 року отримав від позивача в якості позики грошові кошти в сумі 2 000 000 грн. Факт передачі коштів відповідачу підтверджується розпискою відповідача від 01.02.2014 року. Відповідно до цієї розписки, відповідач зобовязався повернути грошову позику до 01.08.2014 року, але до часу звернення позивача до суду борг не повернув. В звязку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, то позивач просив стягнути з відповідача суму боргу 2 000 000 грн.
Позивач та його представник в судове засідання 27.09.2016 року не з'явилися, надіславши заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні, яке відбувалося 15.07.2016 року в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та свого відношення до позову, не надіслав, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, не має, то у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справа підлягає вирішенню на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступних висновків.
З розписки від 01.02.2014 року, складеної відповідачем ОСОБА_2, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 000 000 (два мільйони) гривень та зобовязався всю суму позики повернути до 01.08.2014 року.
З пояснень позивача, викладених у позові, встановлено, що відповідачем зобовязання на час розгляду справи судом не виконано.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобовязаний виконати свій обовязок, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Як визначено в ст.ст. 1046,1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Згідно з ст.ст. 625,1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів у формі розписки.
Оскільки відповідач до розгляду справи судом не виконав взятих на себе зобовязань, то сума 2 000 000 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1
З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 6890 грн.
Керуючись ст.ст. 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з ОСОБА_2 борг за невиконання зобовязання в сумі 2 000 000 (два мільйони) гривень.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Ріпкинським районним судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя О.В. Павленко