АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/7719/2012 Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/542/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі Романюк Х.Ю.

з участю представника ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" Пителя Т.І., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року позов ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року в розмірі 10 619 526 грн. 12 коп., з яких: заборгованість за кредитом 5 758 510 грн. 56 коп.; заборгованість по відсотках - 270 434 грн. 03 коп.; пеня - 4 590 581 грн. 53 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" 3 219 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, а в решті рішення залишити без змін.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що оцінка заставного нерухомого майна зазначена у договорі іпотеки і проводиться виконавчою службою у рамках виконавчого провадження. Вказує на те, що на вказані правовідносини не поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки загальна площа спірної квартири є більше 140 кв.м. Наголошує на тому, що позивачем на заявлялися вимоги про виселення із вказаної квартири неповнолітніх осіб, права яких могли бути порушені, а тому відсутні підстави для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки.

У частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року в розмірі 10 619 526 грн. 12 коп. рішення суду першої інстанції не оскаржується та апеляційною інстанцією не перевіряється.

У судовому засіданні представник ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" Питель Т.І. підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші особи, які брали участь у справі, повторно не з'явились у судове засідання. Про день, час та місце його були належним чином повідомлені.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" слід задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем не було досягнуто згоди щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки. Крім того, клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи вартості предмета іпотеки сторонами не заявлялося, а тому суд позбавлений можливості самостійно визначати початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції в цій частині, оскільки його висновки не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом установлено, що 03 квітня 2008 року між ОСОБА_3(надалі-Позичальник) та закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (надалі-Банк) укладено кредитний договір № ML-Е00/059/2008, згідно з умовами якого Банк надав, а Позичальник прийняв кредит в розмірі 230 000 дол. США зі строком погашення до 03.04.2023 року (а.с. 6-9, т. 1).

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" (надалі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі - Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № PML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Середою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2906 (а.с. 10-12).

Згідно з умовами даного договору Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем та становить 1 808 770 грн., що за курсом НБУ на дату складання цього договору складає 358 172,28 дол. США (п. 4.4. договору).

На вимогу Іпотекодержателя Іпотекодавець зобов'язаний у будь-який час дії цього Договору за власний рахунок провести незалежну оцінку предмета іпотеки згідно з вимогами чинного законодавства України та надати Іпотекодержателю оригінал чи нотаріально засвідчену копію звіту про оцінку та документів, що підтверджують повноваження оцінювача.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 07.06.2010 року РВ АТ "ОТП Банк" направило Позичальнику вимогу за вих. № Е00-04/220 від 07.06.2010 року про погашення заборгованості за кредитним договоро № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року (а.с. 27-28, т. 1).

Одночасно 07.06.2010 року Банк направив ОСОБА_2 іпотечне повідомлення за вих. № Е00-04/217, у якому просив погасити заборгованість за вищевказаним кредитним договором у повному обсязі протягом 30 днів з моменту направлення даного повідомлення. Зазначав, що в разі невиконання вищезазначеної вимоги, Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 32-33, т. 1).

24 грудня 2010 року між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (надалі-Покупець) та публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (надалі - Продавець) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Продавець продає (переуступає) Покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця винагороду (а.с. 13-19, т. 1).

Відповідно до додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року під номером 566 міститься кредитний договір № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року, укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 (а.с. 20).

Також, 24 грудня 2010 року між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (надалі Фактор) та ПАТ "ОТП Банк" (надалі - Клієнт) укладено договір відступлення права вимоги серії ВРЕ № 005769, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (а.с. 22-23, т.1)

Відповідно до п. 1.1.1. вищевказаного договору Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно.

Згідно із додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги від 24.12.2010 року серед переліку договорів застави міститься договір іпотеки від 03.04.2008 року № PML-Е00/059/2008, боржником у якому є ОСОБА_3, а майновим поручителем - ОСОБА_2 (а.с. 25, т. 1).

Таким чином, від ПАТ "ОТП Банк" до ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_3 щодо сплати загальної суми заборгованості за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року, а також щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно з договором № PML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відповідно до статей 526, 626, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних пав та обов'язків.

Договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33, ч. 1; 39, ч. 1 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року в справі № 6-1205цс15, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ст.ст. 38, ч. 6, 39 Закону України "Про іпотеку" і положенням ст. 215, ч. 1, п. 4 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому суд повинен зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Згідно зі ст.ст. 38, ч. 6; 43, ч. 2 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку", слід дійти висновку, що у розумінні норми ст. 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою ст. 38 цього Закону.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України також у постановах від 27.05.2015 року (справа № 6-61цс15), від 07.10.2015 року (справа № 6-1935цс15) та від 21.10.2015 року (справа № 6-1561цс15), які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Положенням ст. 627, ч. 1 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні договору іпотеки № PML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року ОСОБА_2 погодила з Банком вартість предмета іпотеки, яка згідно з п. 4.4. договору становить 1 808 770 грн., що за курсом НБУ на дату складання цього договору складає 358 172,28 дол. США.

Таким чином, ОСОБА_2, підписавши вказаний договір іпотеки, погодилася з усіма його умовами, у тому числі, із оцінкою предмета іпотеки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та з порушенням норм матеріального права відмовив ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" у зверненні стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, на погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року з підстави неможливості визначення ціни продажу предмета іпотеки.

Наведене в силу ст. 309, ч. 1, п. 4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки й ухвалення нового рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

Ураховуючи тривалий проміжок часу з моменту укладення договору іпотеки і до розгляду спору в суді про звернення стягнення на предмет іпотеки, знецінення національної валюти та зміни цін на ринку нерухомості, колегія, виходячи із таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість і розумність, вважає за необхідне визначити початкову ціну предмета іпотеки за процедурою, передбаченою частиною шостою ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", що відповідатиме правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі № 6-1205цс15.

Відповідно до ст. 88, ч.ч. 1, 4 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст.ст. 33, 38, 39, 43 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 526, 626, 627, 629 ЦК України та, керуючись ст.ст. 307, ч. 1, п. 2; 309, ч. 1, п. 4; 313; 314; 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 167, 9 кв.м., житловою - 72,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48-50А, Рах. № 3333, МФО 300528, ) за Кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року в розмірі 10 619 526 грн. (десять мільйонів шістсот дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять шість) 12 коп., з яких: 5 758 510 грн. 56 коп. - заборгованість за кредитом; 270 434 грн. 03 коп. - заборгованість з відсотків; 4 590 581 грн. 53 коп. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 3 540 грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько