АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/778/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1730/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорової Н.О.,

суддів Карпусь С.А., Марцинкевича А.М.,

секретаря Бондаря О.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

18 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що на даний час в Городоцькому районному суді Хмельницької області розглядається його позовна заява до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а саме 3% річних, що складає 49 649 грн. 87 коп. та різницю курсу валют 392 027 грн. 54 коп., а всього 441 677 грн. 41 коп.

Також зазначив, що з моменту ухвалення Городоцьким районним судом Хмельницької області рішення від 11 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості за договором позики, відповідач придбав обєкти нерухомого майна. Зокрема: 23 жовтня 2014 року останній купив земельну ділянку, площею 0,115 га, що розташована в смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області, а 10 квітня 2015 року - гаражний бокс № 4, загальною площею 17,5 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі «Лісний», що розташований по проспекту Свободи, 28, у м. Києві. Загальна вартість зазначених обєктів нерухомого майна становить 350 000 грн.

Із розмови з ОСОБА_3 дізнався, що він має намір відчужити зазначені обєкти. На його думку, це може призвести до неможливості виконання рішення суду, оскільки у відповідача відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1730/16

Суддя-доповідач ОСОБА_6 Категорія: ухвала

А тому, просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на зазначені обєкти.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3: гараж № 4 гаражно-будівельного кооперативу «Лісний» (Подільський район) по проспекту Свободи, 28, у м. Києві; земельну ділянку площею 0,115 га, розташовану по вул. Монастирська, 1, у смт. Сатанів Городоцького району Хмельницької області.

Непогоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалу вважає необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог про необхідність забезпечення позову, а в ухвалі суду не зазначено конкретних причин, у звязку з якими потрібно накласти арешт.

Суд першої інстанції не взяв до уваги постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно якої на момент предявлення ОСОБА_1 позову 5 липня 2016 року він повністю погасив суму боргу, стягнуту рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1097 від 5 липня 2016 року про перерахування 405 158 грн. 41 коп. Вимоги ОСОБА_1 про стягнення відсотків за прострочення виконання зобовязання та різниці курсу гривні до іноземної валют є безпідставними, оскільки його вини у несвоєчасному поверненні боргу позивачу немає. Так, реалізація державною виконавчою службою належного йому на праві власності автомобіля LEXUS GX 470, державний номер НОМЕР_1, лише на початку липня 2016 року повязана з неодноразовою уцінкою вартості транспортного засобу та відсутністю торгів.

Необґрунтованим є висновок суду про співмірність заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки вартість його гаража та земельної ділянки не встановлена, оцінка такого майна проведена не була, в той час, як ОСОБА_1 в якості доказів надав витяги з інтернету про приблизну вартість майна інших власників.

Суд при постановленні ухвали не пересвідчився в тому, що між ним та позивачем дійсно виник спір, оскільки він повністю сплатив борг та чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Окрім того, при укладенні договору позики 7 жовтня 2011 року він зобовязався віддати ОСОБА_1 належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,19 га в с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, що в ній зазначені.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу законною та обгрунтоваю, а апеляційну скаргу безпідставною.

Заслухавши доповідача, пояснення представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 5 липня 2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 441 677 грн. 41 коп. Після подання позовної заяви, 18 липня 2016 року позивач подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом накладання арешту на земельну ділянку площею 0,115 га, кадастровий номер :01:010:0052, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Городоцький район, смт. Сатанів, вул. Монастирська, 1, та гаражний бокс № 4 загальною площею 17,5 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі «Лісний», що розташований по проспекту Свободи, 28, у м. Києві, які належить ОСОБА_7 на праві власності (а.с. 1-3).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Як розяснив пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 4, п. 10 постанови № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки між сторонами виник спір, який має майновий характер (про стягнення коштів в розмірі 441 677 грн. 41 коп.), то за відсутності накладеного на майно відповідача арешту, існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, так як останній не буде позбавлений можливості його реалізувати.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про неврахування судом того, що він повернув ОСОБА_1 суму боргу, стягнуту рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2014 року, та відсутність його вини у несвоєчасному поверненні цього боргу не стосуються процесуальної дії, вчиненої судом першої інстанції для забезпечення даного позову та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Спростовується наявними у справі доказами намір апелянта віддати ОСОБА_1 згідно зобовязання за договором позики 7 жовтня 2011 року належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,19 га в с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області. Так, згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано ні за ОСОБА_3, ні за ОСОБА_1 (а.с. 42-45).

Твердження апелянта про невстановлення вартості його гаража та земельної ділянки, відсутності оцінки цього майна, не заслуговують на увагу, оскільки наявність такої не є обовязковою умовою накладення арешту на майно. Натомість, ОСОБА_3, подаючи апеляційну скаргу, на підтвердження відсутності співмірності між розміром заявленого боргу та вартістю арештованого майна, будь-яких доказів не надав.

Окрім того, вжитий судом захід забезпечення позову не перешкоджає ОСОБА_3 володіти та користуватись гаражем та земельною ділянкою та є тимчасовим.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте оскарженню не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова