АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/1752/15-ц Головуючий суддя І інстанції Наумова С. М.
Провадження № 22-ц/790/4470/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визначити порядок користування трикімнатною квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за яким виділити у її користування житлову кімнату, площею 13,1 кв. м., кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, сумісну шафу залишити у спільному користуванні, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вони разом із відповідачем є власниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2014 року їй належить 9/50 частки квартири, а відповідачу 41/50 частки спільної квартири. Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав. Ця квартира є її єдиним місцем проживання. Крім того, з нею проживає спільна дитина, яка зареєстрована за місцем проживання у спірній квартирі. На даний час, у зв'язку із непорозумінням з співвласником, вони не можуть дійти згоди щодо розподілу в натурі часток у квартирі, що унеможливлює її право розпоряджатись та користуватись житловим приміщенням. Під її частку 9/50 у квартирі припадає 11,682кв.м. Тим самим за її розрахунками, така площа менше площі, яка б абсолютно відповідала вимогам для виділу у натурі. Але вона вважає , що можливо визначити порядок користування спільною квартирою, виділивши їй у користування кімнату, площею 13,1 кв.м.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимог ОСОБА_3 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Можливість встановлення порядку користування квартирою визначена висновками експерта з незначним відступом від ідеальних часток

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що неможливо визначити порядок користування квартирою відповідно до часток сторін у праві власності на квартиру.

Повністю з такими висновками суду погодитися не можна за таких підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Згідно з вимогами ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натупі, яка відповідає його часці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що з 21.06.2003 року по 22 травня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі .

За час перебування у шлюбі, у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 41/50 частину квартири АДРЕСА_1. За ОСОБА_3 визнано право власності на 9/50 частин вказаною квартири.

З технічного паспорту квартири АДРЕСА_1, вбачається, що квартира розташована на 6 поверсі 12-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, жилою площею 43,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею 13,1 кв.м., 2-а кімната, площею 14,5 кв.м., 3-я кімната площею 15,9 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м.,ваної кімнати,площею 2,1 кв.м. вбиральні 1,2 кв.м., коридору 8,9 кв.м.,вбудована шафа 0,7 кв.м. Квартира обладнана балконом 5,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 64,9кв.м. (а.с.5-7).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: сторони по справі та їх дитина. /а.с.8/.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно 1 варіанту судової будівельно - технічної експертизи № 8226 від 30. 10. 2015 року, проведеної Харківським НДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С., Бокаріуса, 1-му співвласнику на 9/50 частини пропонується виділити в індивідуальне користування приміщення: житлову кімнату «6» площею 13.1 кв.м., у спільне користування: коридор «1» ,площею 8,9кв.м., вбиральня «2» площею 1,2 кв.м, ванна кімната «3» площею 2,1 кв.м., кухня «4» площею 6,8 кв.м., вбудова шафа «5», площею 0,7 кв.м.

2 співвласнику на 41/50 частки пропонується виділити в індивідуальне користування наступні приміщення: житлову кімнату «7» площею 14,5 кв.м, житлову кімнату «8» площею 15,9 кв.м., балкон площею 0,72 кв.м. у спільне колдристування : коридо «1» .площею 8,9кв.м.,вбиральня «2» площею 1,2 кв.м, ванна кімната «3» площею 2,1 кв.м., кухня «4» площею 6,8 кв.м., вбудова шафа «5», площею 0,7 кв.м.

Судова колегія вважає за необхідне визначити порядок користування квартирою за першим варіантом, оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається.

Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 511 грн. 56 коп. за подачу позовної заяви і апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3- задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою, що розташована у АДРЕСА_1 за яким виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 13, 1 кв.м.

Кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 511 грн. 56 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

Л.В. Пшенічна