Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1533/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

06.09.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді - Кіселика С. А.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року, за позовом ОСОБА_3 до Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В позовній заяві позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1). Після її смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 07.06.1994 року, яким все майно заповіла своїм синам ОСОБА_5 ( батько позивача) та ОСОБА_6. Після її смерті із заявами про прийняття спадщини жоден із спадкоємців не звертався. Рідний дядько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Батько позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 01.01.2003 року проживав у спадковому будинку, користувався ним та побутовими речами, тобто фактично вступив у володіння та користування майном, але не оформив спадкових прав на житловий будинок і не отримав свідоцтва про право власності та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в Росії. Позивач 25.06.2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася у 2015 році, то до виниклих правовідносин потрібно застосовувати норми ЦК України в редакції 2004 року. Таким чином визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_5 можливо після встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, тому позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року позов задоволено частково. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась. Представник відповідача прибула із запізненням лише на проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с. 7). Після її смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10, 17-19). За життя, 07.06.1994 року, ОСОБА_4 склала заповіт на випадок її смерті на все майно і заповіла його своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях ( а.с. 9). Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується довідкою Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №1381 від 11.04.2012 року ( а.с. 10). Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Білогірськ, Амурської області, Росія про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 23.01.2015 року ( а.с.14). Позивач є рідним сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6) та онуком ОСОБА_4 18.09.2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5. Нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок ( а.с. 16).

Крім того, судом встановлено і підтверджується домовою книгою, що на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 у будинку були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що хоча ОСОБА_5 з метою прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався, але позивач довів, що його батько прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Згідно пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до правовідносин які виникли мають застосовуватись як положення ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами внесеними до нього (далі по тексту ЦК 1963 року), так і правила книги шостої Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК 1963 року визначено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд першої інстанції пославшись на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яку затверджено наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 ( яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.) та взявши до уваги інформацію, що міститься у домовій книзі дійшов висновку, що ОСОБА_7 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у управління та володіння спадковим майном.

Відповідач, не погоджуючись із таким висновком суду, в свою чергу, доказів на спростування відомостей щодо проживання ОСОБА_5, на день відкриття спадщини, разом із спадкодавцем не надала.

Крім того, матеріали цивільної справи містять довідку надану селищним головою Добровеличківської селищної ради, із якої вбачається, що депутат Добровеличківської селищної ради Чередник Л.Д. засвідчила твердження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які підтвердили факт проживання ОСОБА_5 разом із спадкодавцем на день її смерті і після цього.

Колегія суддів приймає дану довідку як належний та допустимий доказ по справі.

Таким чином, за наявних у справі доказів, суд дійшов правильного висновку щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що суд також правильно визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою у передбаченому Законом порядку.

Після закінчення визначеного законом шестимісячного строку на прийняття спадщини ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Добровеличківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку із відсутністю у матеріалах справи правовстановлюючого документа на право власності на ім'я спадкодавця ОСОБА_5, на житловий будинок в селищі Добровеличківка, по АДРЕСА_1

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Одним із таких способів є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки з часу прийняття спадщини позивач успадкував право власності на все майно, що належало його батькові на день смерті і судом визнано, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, то позивач успадкував належну ОСОБА_5 ? частину будинку в АДРЕСА_1, яку останній отримав за заповітом після смерті матері.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303,307,308,313-314,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька