Справа № 739/734/16-ц
Провадження № 2/739/200/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), з дня звернення до суду і до закінчення навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її сина, яка на даний час навчається у Путивльському педагогічному коледжі імені С.В. Руднєва. Син перебуває на її повному утриманні, при цьому відповідач від утримання сина ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний її надавати до закінчення сином навчання.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та погодився сплачувати аліменти на утримання свого сина, який проживає з позивачкою, до закінчення ним навчання, зазначивши, що він працює та має постійний дохід.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 3).

З 01 вересня 2013 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Путивльському педагогічному коледжі імені С.В. Руднєва І-ІІ рівня акредитації, дата закінчення навчання - 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу (а.с.5).

У судовому засіданні відповідач визнав, що його син ОСОБА_3 постійно проживає з позивачкою, а також що він не надає достатньої матеріальної допомоги на його утримання, хоча має постійний заробіток.

Вказані обставини, як такі, що визнані сторонами, відповідно до частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають доказуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У судовому засіданні встановлено, що син позивачки та відповідача постійно проживає зі своєю матір'ю, тобто позивачкою, яка утримує його, після досягнення повноліття він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є його батьком, зобов'язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та має змогу її надавати, оскільки має постійне місце роботи і відповідно постійний заробіток.

Згідно частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки суд враховує, що відповідач має постійний дохід, що свідчить про необхідність стягнення з нього аліментів у частці від його доходу. Також суд враховує, що позивачка теж зобов'язана на рівні з відповідачем брати участь в утриманні сина та факт неперебування на утриманні відповідача інших осіб.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2017 року, тому позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 27 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 27 квітня 2016 року до 26 травня 2016 року.

Стосовно розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 182, 183, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? (однієї четвертої) частки від усіх виді заробітку (доходів), але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 27 квітня 2016 року до 26 травня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко