Провадження 2/127/4950/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2009 року належить квартира АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 і був зареєстрований в квартирі з 28.05.1994 року та проживав до січня 2016 року. Більше чотирьох років по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, речей його у квартирі немає, участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг відповідач не бере.

Позивач вважає, що реєстрація відповідача порушує її право на вільне володіння і користування житлом, тому просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №1 в будинку № 128 по вул. Келецькій в м. Вінниці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги і просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом квартирою №1 в будинку № 128 по вул. Келецькій в м. Вінниці відповідно до ст. 405 ЦК України. Суду пояснила, що ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю, а відповідач постійно створював конфлікти в сім`ї, вчиняв крадіжки, не працював, оформив кредити, в звязку з чим кредитори безпідставно предявляють претензії до його матері. Останні чотири роки він у квартирі не проживає, речей його у квартирі немає, проте добровільно знятись з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди в користуванні квартирою, тому вона просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом відповідно до ст. 405 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідач проживав у належній їй квартирі до закінчення навчання у школі, а вже понад чотири роки ОСОБА_3 з ними не проживає, речей його у квартирі немає, перебуває у фактичних шлюбних стосунках із жінкою. Вважає, що відповідач порушує її права і права членів її сім`ї, оскільки безпідставно вимагає грошей, а під час відвідування її в 2015 році він не раз конфліктував із вітчимом і вона змушена була звертатись до правоохоронних органів.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав. Суду пояснив, що в квартирі, яка на праві власності належить його матері, він не проживає більш ніж чотири роки, незважаючи на те, що мати не чинить йому перешкоди в проживанні, проте знятись з реєстрації самостійно він не бажає. Іншого житла у власності він не має і на даний час винаймає житло.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2009 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4). Право власності зареєстроване КП «ВМБТІ» 12.06.2009 року.

Відповідно до довідки МКП «ЖЕК № 12» від 27.08.2005 року № 7647 (а.с. 12), у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з 1991 - року власник ОСОБА_1; з 07.05.1994 року син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; з 2004 року донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3;, з 2012 року донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; з 2014 року син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до акту №1 від 16.06.2016 року, затвердженого начальником МКП «ЖЕК №12», громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає (а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_3 також визнав в судовому засіданні, що не проживає в квартирі, належній позивачу, понад чотири роки, коштів на утримання житла не надає, має інше тимчасове місце проживання.

Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам Закону, тому згідно ст. 174 ЦПК України приймається судом.

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратив право користування житлом квартирою № 1 в будинку № 128 по вул. Келецькійв м. Вінниці, оскільки понад чотири роки без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом квартирою № 1 в будинку № 128 по вул. Келецькій в м. Вінниці, що належить на праві власності ОСОБА_1, із зняттям з реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: