Справа № 163/2084/16-ц
Провадження № 2/163/327/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 29.08.2012 року, актовий запис №54.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки остання, як дружина, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного, кожен із них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, вони мають різні характери та взаєморозуміння між ними не досягнуто. З лютого 2016 року вони проживають окремо та з цього часу їх шлюбні відносини припинились. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме його інтересам та унеможливлює їх примирення. Дітей у шлюбі з відповідачем не народилось, однак в добровільному порядку розірвати шлюб остання відмовляється, у звязку із чим він вимушений вирішити дане питання в судовому порядку.

В судове засідання сторони не зявились, однак в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому, у своїх заявах: позивач вказав, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати, а відповідач на розлучення з позивачем згідна.

За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Із свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №109165, виданого повторно Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 16.08.2016 року, встановлено, що сторони уклали шлюб 29.08.2012 року, про що складено актовий запис за №54 (а.с.3).

Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що викладені позивачем доводи, які відповідачем не оспорюються, відповідають фактичним обставинам справи, за яких, в даному випадку збереження сімї буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Судом встановлено, що позивач не бажає примиритися, а відповідач, зі своєї сторони, на розлучення з останнім погодилась.

Наведене у своїй сукупності приводить до висновку про неможливість збереження сімї, оскільки подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що сімю зберегти неможливо, шлюб між сторонами існує лише формально, а тому його слід розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, ч.4 ст.174, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, та Жданюк (дошлюбне прізвище Богдан) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, та зареєстрований 29 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за №54, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук