Пр. №2-о/366/14/ 16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 травня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої судді - Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ладижицька сільська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту, мотивуючи свою заяву тим,що 26.08. 2014 року померла її бабуся, ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на її користь, який було посвідчено секретарем Ладижицької сільської ради за реєстром №15,від 16 грудня 2010 року.

Після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину, 19 лютого 2015 року звернулась з заявою до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу ОСОБА_5Г.(Спадкова справа № 09/2015 рік).

06 квітня 2016 року вона звернулася до нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок,проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва,оскільки в заповіті ім.»я спадкодавці вказано як »Парасковія», хоча у свідоцтві про смерть - «Прасковія».

Така описка виникла при складанні спадкодавцею заповіту, яку в селі називали «Парасковія». В сільській раді вона теж рахувалася як «Парасковія».

При підготовці справи до розгляду в якості заінтересованої особи суд залучив ОСОБА_2, який є племінником спадкодавці ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву.

Представник заінтересованої особи: Ладижицької сільської ради та ОСОБА_2,- до суду не з»явилися. Ладижицька сільська рада та ОСОБА_2 надіслали заяви,в яких заяву ОСОБА_1 визнають.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила,що працювала секретарем Ладижицької сільської ради. В її обов»язки, крім іншого, входило посвідчувати заповіти. До неї звернулася ОСОБА_3 з проханням посвідчити їй заповіт. Вона приїздила до неї додому. Там ОСОБА_3 розповіла,що вона хоче,на кого хоче скласти заповіт,дала їй документи, в тім числі і паспорт. Текст заповіту вона, як секретар, від імені ОСОБА_3 набирала на комп»ютері, в приміщенні сільської ради. Потім вона з цим текстом познайомила ОСОБА_3 ОСОБА_3 заповіт складала на користь ОСОБА_1, яка є їй родичка, але не рідна внучка. Про те, що при написанні імені ОСОБА_4 вона допустила описку, вона тоді не звернула увагу. ОСОБА_3 прочитала текст, погодилася з ним і підписала, а потім вже вона посвідчила цей заповіт.

Вислухавши заявника, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти , що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави, суд позов задовольняє.

Заінтересовані особи: Ладижицька сільська рада та ОСОБА_2,-заяву ОСОБА_1 визнали.

З копії заповіту(дублікату) слідує,що ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, народилася 15 лютого 1930 року в селі Ладижичі Чорнобильського району Київської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було ,з чого б не складалося,і взагалі все те,що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає ОСОБА_1.

Заповіт посвідчено секретарем Ладижицької сільської ради ОСОБА_6 16 грудня 2010 року і зареєстровано в реєстрі за №15.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ОК№ 319179 слідує,що ОСОБА_3 померла 26.08. 2014 року в селі Сукачі Іванківського району Київської області.

З копії паспорту серії СК №204654 слідує,що ОСОБА_3 народилася 15 лютого 1930 року в селі Ладижичі Чорнобильського району Київської області.

З копії довідки про ідентифікаційний код ОСОБА_3 слідує,що його номер №,тобто, він співпадає з ідентифікаційним кодом спадкодавці.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 квітня 2016 року слідує,що ОСОБА_1 відмовлено приватним нотаріусом ОСОБА_5 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область,Іванківський район село Сукачі вул. Кіровоградська, 14,що належав ОСОБА_3, яка померла 26 серпня 2014 року, оскільки не встановлено належність заповіту(допущено помилку в імені «Парасковія» - «Прасковія»).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_1,заявою 19 лютого 2015 року. Інших спадкоємців немає.

Отже, маються підстави для задоволення заяви, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10,60,174, 208, 212, 213-215,256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, від 16 грудня 2010 року, посвідчений секретарем Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області за реєстром №15, дублікат якого виданий Ладижицькою сільською радою 08 квітня 2016 року,за реєстром №2 в дійсності складено ОСОБА_3 та належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на його оскарження, а вразі подачі апеляції - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Суддя: