Справа № 415/2333/16-ц
Провадження № 2/415/1136/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Нескородової Г.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в залі суду м. Лисичанська за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про вселення, в якій зазначила, що вона тимчасово проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Чекістів) м. Лисичанська, яка належала їй з 2002 року на праві приватної власності, а з 2009 року вона користується сервітутним правом на квартиру. Вищезазначена квартира належить по 1/2 частині в праві загальної часткової власності її дітям ОСОБА_2, ОСОБА_6. Вона зі згоди доньки ОСОБА_6 уклала договір найму з ОСОБА_7, переселенкою з м. Луганська і цей договір не був скасований.

Відповідно до п. 3.2.3. вищезазначеного договору найму передбачений обовязок наймача провести ремонт її житла, бо вона не в змозі провести його своїми силами, відновити пошкоджену квартиру, а відповідач відмовляється забезпечити належний стан її житла. Відповідач вже намагався виселити сімю наймача відповідно до рішення суду від 01.04.2015р. в справі № 2/415/70/15, але рішення суду було скасовано рішенням апеляційного суду Луганської області від 14.12.2015р.

На підставі викладеного і після збільшення позовних вимог, просила суд: 1) вселити в квартиру АДРЕСА_1 (колишня Чекістів) в м. Лисичанську Луганської області ОСОБА_7 з двома малолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10; 2) прийняти рішення, яким скасувати виконавчий лист № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц та 3) зобовязати відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління скасувати виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що захищає права та інтереси позивача ОСОБА_5, а не ОСОБА_9. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 порушив договір найму, який позивач уклала із ОСОБА_9, чим порушив права позивача ОСОБА_11. ОСОБА_7 разом із дітьми проживає в м. Луганську. Стосовно вимог щодо скасування виконавчого листа, пояснив, що якщо не існує рішення суду щодо виселення, так як воно було скасоване, то і виконавчого листа не повинно бути. Просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову. Вважа, що він не порушує ніяким чином права ОСОБА_5

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив суду, що рішення про виселення ОСОБА_7 скасовано рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14.12.2015р., яке набрало чинності ті ніким не оскаржувалось, тому їх не виселено, і додаткового рішення суду в цій ситуації не потрібно. Крім того, ОСОБА_7 не зверталась до суду із позов про захист її порушених прав та інтересів та не зверталася до ОСОБА_1 за правовою допомогою.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В ч. 1 ст. 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначені способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Отже, суд має зясувати за захистом яких саме прав позивач звернувся до суду, чи має позивач таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

З позовної заяви вбачається, що до суду звернулась ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_2 про вселення ОСОБА_7 з двома малолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10.

З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає, що порушено договір найму спірної квартири, який вона уклала користуючись своїми правами за житловим сервітутом із ОСОБА_7 з двома малолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, та бажає вселити їх, щоб вони проживали в ній.

У звязку з чим, позивач у зазначеній позовній заяві просить суд: 1) вселити в квартиру АДРЕСА_1 (колишня Чекістів) в м. Лисичанську Луганської області ОСОБА_7 з двома малолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10; 2) прийняти рішення, яким скасувати виконавчий лист № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц та 3) зобовязати відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління скасувати виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з договором дарування квартири від 11.06.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 за реєстром № 3-1289, ОСОБА_5 зобовязується передати безоплатно у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру № 11 у житловому будинку № 18 по вул. Чекістів м. Лисичанська Луганської області.

Згідно з витягом з державного реєстру правочинів № 7382918 від 11.06.2009 р., договір дарування зареєстровано за № 3481924.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Лисичанським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації № 23145342 від 26.06.2009 р., квартира за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована за власником ОСОБА_2 на підставі договору дарування за реєстром № 3-1289 від 11.06.2009р. на праві приватної власності, номер запису 282а, в книзі 17.

Згідно з довідкою № 2478/10-02 від 29.03.2016р., наданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 мати, зареєстрована у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

З викладеного, суд доходить висновку, що власником спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2, є відповідач ОСОБА_2, а позивач ОСОБА_13 зареєстрована у спірній квартирі.

В позовній заяві позивач ОСОБА_5 та в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 посилаються на те, що відповідач ОСОБА_2 порушив договір найму, який позивач уклала із ОСОБА_9, чим порушив права позивача ОСОБА_11.

Так, згідно з договором про найм квартири від 01.09.2014р., ОСОБА_5 передала в користування ОСОБА_7 із родиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син, ОСОБА_10 мати, квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 2.1. договору найму договір вступає в силу з 01.09.2014р. і діє до 01.08.2015р.

Відповідно до п. 3.2.3 договору найму наймач зобовязаний провести за власний рахунок ремонт житлового приміщення.

Відповідно до п. 3.2.9. договору найму сторони прийшли до згоди, щодо зобовязань підтримувати житлове приміщення в належному стані, проводити за свій рахунок поточний ремонт і нести витрати за утримання житлового приміщення, покладається на наймача.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14.12.2015р. у справі № 415/3714/14-ц, провадження 22ц/782/795/16, у жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду до відповідачів ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про виселення. Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 квітня 215 року заявлені вимоги ОСОБА_2 задоволено та виселено ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири АДРЕСА_4.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14.12.2015р. у справі № 415/3714/14-ц, провадження 22ц/782/795/16, що набрало законної сили та ніким не оскаржувалось, апеляційну скаргу ОСОБА_17 задоволено, а заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 01.04.2015 р. скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заявленим вимог до ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про виселення.

На підставі викладеного та зі змісту рішення Апеляційного суду Луганської області від 14.12.2015р., суд доходить висновку, що особи ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є такими, що не виселені і мають право і надалі проживати у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2, а отже їх права як наймачів спірного житла не порушені та не підлягають захисту шляхом подання позовної заяви про їх вселення в спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Окрім цього, слід зауважити, що право на звернення до суду з позовом про вселення в спірне житло за адресою: АДРЕСА_2, належить саме ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16, як користувачам на підставі договору найму і ніяким чином не позивачу ОСОБА_5, адже шляхом виселення з займаного спірного житла будуть порушуватися права зазначених осіб на право користування спірним житлом, а не право ОСОБА_5 на укладення договору найму. Водночас, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 не уповноважували ані ОСОБА_18, ані її представника ОСОБА_1 на захист їх прав та інтересів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що право ОСОБА_5 на укладення договору (шляхом виселення ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16) не порушено, окрім того, обраний спосіб захисту права ОСОБА_5 на укладення договору найму шляхом вселення ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є неналежним, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_5 в частині вселення в квартиру АДРЕСА_1 (колишня Чекістів) в м. Лисичанську Луганської області ОСОБА_7 з двома малолітніми дітьми, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10 є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині прийняття судом рішення, яким скасувати виконавчий лист № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц, та зобовязати відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління скасувати виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц, слід зазначити наступне.

Так, позивач просить суд скасувати виконавчий лист № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданий на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц та зобовязати відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління скасувати виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц, однак позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду ані копії виконавчого листа № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., ані виданого на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц та не надано належних та допустимих доказів щодо відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданого на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц.

Окрім цього, вимоги в частині прийняття судом рішення, яким позивач просить скасувати виконавчий лист № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц та зобовязати відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління скасувати виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/70/15 від 25.05.2015р., виданим на підставі заочного рішення від 01.04.2015 р. № 415/3714/14-ц не є належним способом захисту права на укладення договору найму ОСОБА_5 з ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_16, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки не були підтверджені допустимими і належними письмовими доказами, та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про вселення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА