АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3380/16 Головуючий 1 інстанції Корекян Н.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.,

Суддів: - Коваленко І.П.,

-Довгаль А.П.,

При секретарі: - Личак А.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Юнісон Банк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Юнісон Банк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Юнісон Банк» і просила визнати дії відповідача щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, відкритих на її ім'я починаючи з 06.11.2015 року незаконними та зобов'язати відповідача зняти будь-які обмеження з порочних рахунків та видати через касу банку грошові кошти готівкою у сумі 300000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 06.11.015 року банк безпідставно зупинив видаткові фінансові операції по її рахунках, що обмежило її право користування власними коштами, які знаходилися на зазначених рахунках.

22.01.2016 року від ОСОБА_5 надійшла заява про уточнення позовних вимог і про залишення без розгляду її позовних вимог до ПАТ «Юнісон Банк» про зобов'язання зняти обмеження та видати готівкою через касу банку 300000 грн. Ухвалою суду від 15.02.2016 року позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача зняти буд-які обмеження з поточних рахунків та видати через касу банку грошові кошти в сумі 3000000 грн. залишені без розгляду згідно заяви позивача.

В іншій частині позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач проти позову заперечував і посилався на те, що на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України від 06.11.2015 року. відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний самостійно проводити оцінку ризиків своїх клієнтів з урахуванням критеріїв ризиків, визначених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5, не працює, не має у власності нерухомого майна чи автомобіля, а джерелами надходження коштів зазначена фінансова допомога, а щомісячний сукупний доход сім'ї визначено менш ніж 10000 грн. у банка виникли обґрунтовані підстави віднести операції зі зняття позивачем готівки до ризикових, тобто до операцій, які за рекомендаціями національного банку України свідчать про використання послуг банку з метою легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено. Визнано незаконними дії ПАТ «ЮНІСОН БАНК» по блокуванню поточних рахунків № 0534 та № НОМЕР_2, що відкриті на ім`я ОСОБА_5 , починаючи з 06.11.2015р. по 17.12.2015р. включно.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Юнісон Банк» на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Представник банку посилається на те, що 06 жовтня 2015 року Державною службою фінансового моніторингу України відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України « Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»» проведення видаткових операцій за відкритими в ПАТ «Банк «Юнісон», поточним (картковим) рахунком № 0534 були призупинені на строк 5 робочих днів з 06.11.2015 року до 12.11.2015 року (включно), операції за рахунком №7534 були зупинені у той же день на аналогічний період.

12 листопада 2015 року Державна служба фінансового моніторингу України відповідно до ч.5 ст.17 Закону прийняла рішення про продовження на 25 робочих днів зупинення проведення видаткових операцій за зазначеними рахунками. Тобто на строк з 13.11.2015 року по 17.12.2015 року (включно). Про такі дії банку ОСОБА_5, було проінформовано.

Банк «Юнісон» діяв виключно в межах Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суд першої інстанції цього не врахував і безпідставно задовольнив позов. Крім того, назва банку у судовому рішення зазначена невірно. Крім того судом допущені помилки у номері рахунків, які нібито належать позивачу.

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5В, і визнаючи незаконними дії ПАТ «ЮНІСОН БАНК» по блокуванню поточних рахунків № 0535 та № НОМЕР_2, що відкриті на ім'я ОСОБА_5 в період з 06.11.2015 року по 17.12.2015 року суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем не надано суду належних доказів на підставі яких банком було запроваджено зупинення видаткових операцій на рахунках позивача .

Суду першої інстанції був наданий роздрукований з непідтвердженого та не ідентифікованого Відповідачем джерела текст, без зазначення дати прийняття так званого рішення (його реквізитів, номер, дата), прізвища, ім`я та по-батькові особи, яка прийняла таке рішення та її посади (повноважень), інші необхідні для збереження банківської таємниці реквізити такого документу також відсутні.

З посиланням на положення статей 57-64 ЦПК України, суд не прийняв такий документ в якості доказу. Крім того, суду не надано доказів реєстрації такої фінансової операції як сумнівної як з боку суб`єкта первинного фінансового моніторингу так і з боку спеціально уповноваженого органу.

Відповідно до ст.ст.509, 525, 526, 629 ЦК України договір є підставою для виникнення зобов`язань, які повинні виконуватися належним чином і в установлений договором строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтом (володільцеві рахунку) грошову кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Ст.1068 ЦК України встановлений обов`язок банку вчиняти для клієнта операції, передбачені для даного виду рахунку, у тому числі зарахування грошових коштів, їх видачу за розпорядженням клієнта або перерахування.

Відповідно до ст.ст.1073,1074 ЦК України, які встановлюють правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем порушені законні права та інтереси позивача, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

Встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_5, про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб №7535 від 27 серпня 2015 року в ПАТ «Банк ЮНІСОН» було відкрито поточний рахунок №7535, а на підставі заяви про відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу №7534/980 від 27 серпня 2015 року - рахунок, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу, за № НОМЕР_1 (картковий рахунок).

06 жовтня 2015 року Державна служба фінансового моніторингу України відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» проведення видаткових операцій за відкритими в ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» поточним (картковим) рахунком № 7535 були зупинені на строк 5 робочих днів, а з 06.11.2015 року до 12.11.2015 року включно. Операції за рахунком №7535 були зупинені в той же день на аналогічний період.

12 листопада 2015 року Державна служба фінансового моніторингу України відповідно до ч.5 ст.17 зазначеного Закону прийняла рішення про продовження на 25 робочих днів зупинення проведення видаткових операцій за зазначеним рахунками на строк з 13.11.2015 року по 17.12.2015 року включно. ОСОБА_5, була поінформована про зупинення видаткових операцій.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу фінансового моніторингу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №537 від 29.07.2015 року Державна служба фінансового моніторингу України (Держфінмоніторинг) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.20 зазначеного Закону Держфінмоніторинг має право приймати у випадках, передбачених Законом, рішення про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) фінансових операцій в строк встановлений Законом.

Частиною 3 статті 17 Закону передбачено, що Держфінмоніторинг у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових операцій на строк до 5 днів, а частина 5 ст.17 Закону передбачає порядок продовження строку зупинення фінансових операцій за рішенням Держфінмоніторингу.

У відповіді Державної служби фінансового моніторингу України на адресу Червонозаводського суду роз'яснені їх дії стосовно блокування поточних рахунків відкритих на ім'я ОСОБА_5, зазначено підстави таких дій та зазначено, що у відповідності до ч.12,13 ст. 12 Закону Держфінмоніторингу заборонено розкривати та передавати будь-кому інформацію, що є таємницею фінансового моніторингу, крім випадків подання до правоохоронних органів узагальнених матеріалів, інформування СПФМ та правоохоронних органів про прийняті рішення щодо зупинення фінансових операцій, інформування СДФМ про порушення СПФМ вимог Закону про запобігання, а також надання інформації підрозділам фінансових розвідок іноземних держав в рамках міжнародного співробітництва. Держфінмоніторингу заборонено розкривати також факт отримання інформації, що є таємницею фінансового моніторингу (а.с.52-54).

Враховуючи зазначені вимоги Держфінмоніторингу та дії Закону відповідач ПАТ «БАНК «ЮНІСОН», зупинивши проведення видаткових операцій по відкритим у банку картковим рахункам ОСОБА_5 діяв виключно у відповідності до зазначеного закону та вимогам Держфінмоніторингу.

Сама позивач фактично не заперечувала того, що зупинення видаткових операцій по рахункам ОСОБА_5, здійснено за рішенням Держфінмоніторингу. Фактично це встановлено і судом першої інстанції. При таких обставинах вважати, що з боку відповідача мали місце протиправні дії відносно позивачки підстав немає.

Дії Держфінмоніторингу позивачем у цій справі не оспорювалися.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності протиправних дій з боку відповідача і ухвалив необґрунтоване рішення. Таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Юнісон Банк» задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Юнісон Банк» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошенні, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: