Провадження № 2-о/537/44/2016
Справа № 537/2603/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі

складі : головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Крюківський районний відділ у м.Кременчуці УДМС України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився в селі Бушево Рокитнянського району Київської області 07.01.1954року. У 1990році він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовому містечку разом з дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4, 1983року народження.

З дружиною він розлучився і з 30.01.1990року за рішенням суду був знятий з реєстрації за адресою смт.Гостомель Київської області, вул..Проскурівська буд.№12, кВ.№8.

З того часу він втратив паспорт та інші документи, які посвідчували його особу і проживав на території Київської області у батьків за адресою с.Бушево, Рокитнянського району Київської області.

З початку 1991року він прибув до м.Кременчук Полтавської області, де поселився по вул..Заводській буд.№125 у ОСОБА_5, 1948року народження і проживав з нею за цією адресою до 1995року. За цей період він не мав документів і влаштуватись на роботу відповідно не міг, були тільки тимчасові заробітки.

12 січня 2016року Крюківський РВ у м.Кременчуці УДМС України у Полтавський області видав йому довідку про проведену перевірку і встановлення його особи, але щоб отримати паспорт громадянина України вперше йому необхідно встановити факт проживання на території України, а тому він звернувся до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1. заяву підтримав, прохав суд заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно знайома за заявником з 1991року, коли останній проживав в с.Маламовка та працював на підробітках, та потім вони почали проживати разом.

Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 07.01.1954 року в Україні, а саме: с.Бушево Рокитнянського району Київської області, про що свідчить довідка Крюківського відділу УДМС в Полтавської області.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, також, підтверджується довідкою Крюківського РВ від 12.01.2015року; форма А паспортного відділу, де зазначені анкетні дані заявника, його родичів, та місце реєстрації; акт від 11 жовтня 2013року депутатської комісії, яким підтверджується факт проживання заявника на території с.Чечелево по вул..Першотравневий 39.; довідкою Ірпіньського МВ УДМС України в Київській області, яким підтверджується що ОСОБА_1, 07.01.1954року народження фото якого зазначена на фотокартці, що долучена до запиту і фотокартка наявна у заяві про видачу втраченого паспорту, зображена одна особа, та показами свідків, яки підтвердили факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ч 2ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПКсуди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положеньст. 256 ЦПКта залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставіЗакону України «Про громадянство України»і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України»громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.Стаття 1 цього ж Законудає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів;

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПКперелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання ОСОБА_1, 07.01.1954року народження, на території України станом на 24 серпня 1991 року, які ніким не спростовані.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 07.01.1954року народження, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,209,212-215,218,256,259,273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Крюківський районний відділ у м.Кременчуці УДМС України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 07.01.1954року народження, уродж. С.Бушево Рокитнянського району Київської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Маханьков О.В.