АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Верховного Суду України про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що внаслідок бездіяльності суду та суддів, які розглядали його справу, зазнав моральної шкоди, просив стягнути на свою користь за рахунок коштів Державного бюджету України 51 000 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди, справу просив розглянути за його відсутності. (а.с. 1-56, 65)

Представник відповідача Верховного Суду України проти заявлених вимог заперечував.(а.с. 68-69)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Верховного Суду України про відшкодування шкоди залишено без задоволення. (а.с.72-74)

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не дав належної оцінки і не звернув уваги на обставини та докази, якими обґрунтовані заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про відмову в позові.( а.с. 76-78)

Особи, які беруть участь у розгляді справи до суду не прибули, були повідомлені встановленим порядком, про що у справі є докази. Представник позивача ОСОБА_2 та представник Верховного Суду України - ОСОБА_3 надіслали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності.(а.с. 91-99)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Підстав для відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_1 із застосуванням Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду " від 1 грудня 1994 року N 266/94-ВР (із змінами) у цьому провадженні не встановлено.

Між сторонами виникли правовідносини, які мають бути врегульовані за чинним ЦК України.

У провадженні судів України перебували позовні заяви та скарги ОСОБА_1, позивач зазначав, що внаслідок бездіяльності суду та суддів, які розглядали його справи, він зазнав моральної шкоди (а.с. 4-56)

За вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки судом не встановлено наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідачів і наслідками про які зазначав позивач ОСОБА_1, відсутні і підстави для покладення на відповідачів обов'язку відшкодувати моральну шкоду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого районним судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12124/2016

Унікальний номер 757/30117/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Остапчук Т.В.

Доповідач Левенець Б.Б.