Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1729/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та процентів за користування ними,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та процентів за користування ними.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.2014 року ним через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок № 881457 помилково було перераховано 17 552 грн.

02.02.2015 року ОСОБА_3 через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок № 098567 помилково було перераховано 14 200 грн.

Позивач зазначив, що через ПАТ КБ «ПриватБанк» з'ясував, що вказані карткові рахунки належать ОСОБА_2

У звязку з цим 16.04.2015 року позивач надіслав письмову вимогу відповідачу про повернення безпідставно отриманих ним коштів протягом семи календарних днів з дати отримання вимоги, однак відповідачем кошти не повернуті. просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 31 752 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 121,90 грн. та проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами у розмірі 2 975,12 грн., а всього на загальну суму 35 849,02 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2016 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що згідно чека № 22120 від 16.04.2015 року відповідно до дублікату квитанції № BASS НОМЕР_1 від 28.11.2014 року ОСОБА_3 на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 14200 грн., а згідно чека № 2205 від 16.04.2015 року відповідно до дублікату квитанції № BASS НОМЕР_2 від 02.02.2015 року ним же на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 17552 грн. /а.с. 4/.

Відповідно до вимоги від 16.04.2015 року позивача до відповідача, останньому повідомлено про те, що йому помилково було перераховано 31 752 грн. через ПАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з цим потрібно протягом семи календарних днів з дня отримання цієї вимоги повернути безпідставно отримані грошові кошти /а.с.5/.

Вказана вимога, згідно поштового повідомлення, вручена адресату особисто 21.04.2015 року /а.с. 6/.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи(відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Статтею 1214 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховується проценти за користування ними.

Згідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаними доказами відповідач не довів факт наявності між сторонами у справі договірних відносин, зокрема з приводу замовлення та оплати власникові карткового рахунку та доведено факт помилковості перерахування позивачем відповідачу грошових коштів.

Суд дійшов висновку щодо відмови у позові про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо.

Справа в суді апеляційної інстанції розглядалась відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України у відсутності позивача по справі, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги. Заяв від позивача про відкладення справи розглядом по сутті не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що згідно(копії) чека № 22120 від 16.04.2015 року дублікат квитанції № BASS НОМЕР_1 від 28.11.2014 року ОСОБА_3 на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 14200 грн., а згідно(копії) чека № 2205 від 16.04.2015 року дублікат квитанції № BASS НОМЕР_2 від 02.02.2015 року ним же на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 17552 грн. /а.с. 4/.

Відповідно до вимоги від 16.04.2015 року позивача до відповідача, останньому повідомлено про те, що йому помилково було перераховано 31 752 грн. через ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з цим потрібно протягом семи календарних днів з дня отримання цієї вимоги повернути безпідставно отримані грошові кошти /а.с.5/.

Вказана вимога, згідно поштового повідомлення, вручена адресату особисто 21.04.2015 року /а.с. 6/.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається , що позивач на підтвердження позовних вимог посилається, на письмові докази : чек № 22120 від 16.04.2015 року, дублікат чека № BASS НОМЕР_1 від 28.11.2014 року відповідно до якого ОСОБА_3 на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 14200 грн., та копію чека № 2205 від 16.04.2015 року ,дублікат квитанції № BASS НОМЕР_2 від 02.02.2015 року ним же на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 17552 грн.

Відповідно до статті 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь які документи , акти , довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази як правило , подаються в оригіналі . Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі , має право вимагати подання оригіналу.

Письмові докази на які посилається позивач подані з порушенням норм процесуального права, так подані в копіях. Оригінали зазначених доказів, судом першої інстанції не оглядались і не досліджувались.

В суді апеляційної інстанції також відсутні оригінали зазначених письмових доказів.

Колегія суддів дійшла висновку, що подані письмові докази на підтвердження позовних вимог чек № 22120 від 16.04.2015 року, дублікат чека № BASS НОМЕР_1 від 28.11.2014 року відповідно до якого ОСОБА_3 на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 14200 грн., та копію чека № 2205 від 16.04.2015 року ,дублікат квитанції № BASS НОМЕР_2 від 02.02.2015 року ним же на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 17552 грн. не є належними доказами оскільки подані з порушенням норм діючого процесуального законодавства.

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на зазначені обставини і дійшов висновку задовольнивши позовні вимоги який не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Крім того з зазначених(копій) чеків вбачається , що доводи позивача в частині , що він помилково направив кошти відповідачу оскільки не знав кому направляє кошти є необґрунтованими так як на копіях чеків зазначене прізвище імя по батькові відповідача по справі та реквізити карткового рахунку.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог .

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволені позову відмовити у звязку з необґрунтованістю і недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення яким у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та процентів за користування ними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: