Копія Справа №403/187/16-ц
Провадження №2/403/29/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Дорошенко В.В.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем подано до суду позов до відповідача про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Вимоги мотивуються тим, що для отримання в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 настоюють на позовних вимогах про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, так як для отримання в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради - ОСОБА_3 позовні вимоги про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства не визнає, так як у комунальній власності ОСОБА_4 сільської ради відсутні вільні земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частинами 1,2 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію,

займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

30 листопада 2015 року ОСОБА_1 подано ОСОБА_4 сільському голові ОСОБА_3 письмові заяви про надання із земель комунальної власності ОСОБА_4 сільської ради земельної ділянки площею 40,00 га, з кадастровим номером :02:000:9003, для ведення фермерського господарства. До заяви ОСОБА_1 додано письмові документи, в тому числі, "виписку з єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію сільськогосподарського підприємства «Текіс», засновник ОСОБА_1, наказ директора ОСОБА_1 за №1 від 28 лютого 2014 року про призначення ОСОБА_1 директором приватного підприємства «Текіс», наказ директора ПСП «Седнівське» за №30 від 01 вересня 2015 року про призначення на посаду заступника директора із 01 вересня 2015 року ОСОБА_1, диплом про повну вищу освіту магістра економіки та управління трудовими ресурсами».

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

У рішенні другої сесії сьомого скликання ОСОБА_4 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року за № 29 "Про розгляд заяви ОСОБА_1" зазначено: "В зв'язку з тим, що за результатами голосування рішення про виділення ОСОБА_1 не набрало потрібної кількості голосів, відмовити йому у виділенні земельної ділянки площею 30,00 га для створення фермерського господарства".

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 1, п.10 ч.ч.2,3 ст.16 ЦК України).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст. 21 ЦПК України).

Абзацом 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" встановлено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р.) "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р.) "Про фермерське господарство" питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам та сільськогосподарським підприємствам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У підп. «б» п.15 «Розділ Х Перехідні Положення» ЗК України зазначено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (додаток 39 до Вимог до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051) та наказу Держкомзему від 23 липня 2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 р. за № 1011/18306), окремим видом цільового призначення земельних ділянок є призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01). Таким чином, заборона, встановлена підпунктом «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України, поширюється на земельні ділянки, що мають саме цей вид цільового призначення, а саме перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва незалежно від способу набуття власником прав на земельну ділянку. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Реєстраційною службою Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області 04 вересня 2013 року проведено державну реєстрацію права власності за власником - ОСОБА_4 сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, форма власності комунальна, земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9003, площею 49,6 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 подано ОСОБА_4 сільському голові ОСОБА_3 письмову заяву про надання із земель комунальної власності ОСОБА_4 сільської ради земельної ділянки площею 40,00 га, з кадастровим номером :02:000:9003, для ведення фермерського господарства.

Під час судового розгляду справи встановлено, що земельні ділянки для ведення фермерського господарства (код 01.02), не можуть прирівнюватися до земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки вони належать до різних видів цільового призначення земель сільськогосподарського призначення. Положеннями ст.ст.18-21 ЗК України не передбачено приписів, які б дозволяли прирівнювати один до одного або б ототожнювали різні види цільового використання земельних ділянок. Власникам земельних ділянок заборонено самостійно визначати види використання земельних ділянок в межах категорії земель сільськогосподарського призначення.

При встановлених обставинах, коли не встановлено безпідставної відмови ОСОБА_1 на сесії ОСОБА_4 сільської ради у наданні із земель комунальної власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництвав оренду відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", позовні вимоги про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, в користування із земель комунальної власності за договором оренди землі, земельну ділянку, площею 40,00 га, кадастровий номер :02:000: 9003, розташовану за межами населенного пункту с. Седнівка задоволенню не підлягають, як не обгрунтовані.

Судові витрати по справі, позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах відмовити.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання незаконним, скасувати рішення органу місцевого самоврядування та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства відмовити.

Судові витрати по справі, позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області на протязі десяти днів з дня проголошення.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Устинівського

районного суду ОСОБА_5