Справа № 439/4/13 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/2874/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Зверхановської Л.Д.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача ТзОВ Фірма РТВ-Сервіс» ЛТД та третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

представника відповідача ТзОВ «РТВ-Броди» - Глухоти О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року в позові ОСОБА_2 до ТзОВ «РТВ- Сервіс» ЛТД, ТзОВ «РТВ-Броди», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконком Бродівської міської ради про визнання права власності, визнання частково недійсними договорів купівлі- продажу приміщень, переведення прав та обов'язків покупця частини приміщень, скасування свідоцтв про право власності - відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач - ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що відповідач не здійснив жодних, визначених законодавством дій, які б свідчили про залучення коштів ОСОБА_2 до участі в приватизації в складі ТзОВ як його учасника. Він діяв як фізична особа. Судом не встановлено: на якій підставі внесено кошти ОСОБА_2 та за чиї кошти придбано спірні приміщення. Як вбачається із матеріалів справи, у прибутковому ордері вказано, що кошти вносяться на приватизацію приміщення, а не для відповідача. Суд не надав належної оцінки всім доказам по справі. На підставі викладеного, просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача ТзОВ Фірма РТВ-Сервіс» ЛТД та третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та представника відповідача ТзОВ «РТВ-Броди» - Глухоти О.В. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом установчими зборами від 05.07.1994р. створено ТзОВ «РТВ-Сервіс» ЛТД. Учасниками товариства виступили п'ятнадцять осіб, серед яких ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі товариства 0,57% (т.1 а.с.8-12).

Для здійснення своєї діяльності товариство орендувало приміщення за адресою м.Броди АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

17 травня1996 р. ТзОВ «РТВ-Сервіс» ЛТД придбало орендовані ним приміщення площею 79.6 кв.м. по АДРЕСА_1 та площею 137.4 кв.м. по АДРЕСА_2 у м.Броди Львівської області, про що укладено два договори купівлі-продажу (т.1 а.с.67-76).

Як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордеру №163 від 16 травня 1997 р. ОСОБА_2 у касу ТзОВ «РТВ-Сервіс» ЛТД були внесені кошти у розмірі 1500 грн.(т.1 а.с.66), та кошти у розмірі 4500 грн. ( квитанція до прибуткового касового ордера №344 від 28листопада 1996 р.)

Відповідно до ст.12 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), товариство є власником майна, зокрема, майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Колегія суддів вважає, що районний суд відмовляючи у задоволенні позову врахував вимоги норм Закону України «Про господарські товариства»та прийшов до вірного висновку, що гроші в сумі 6000 грн., які були внесені позивачем ОСОБА_2 в касу товариства, стали власністю останнього, а розмір статутного капіталу товариства чи розмір частки ОСОБА_2. не змінився.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні приміщення, які були придбані на підставі договору купівлі - продажу приміщень від 17.05.1996 року між ФДМУ у Бродівському районі (продавець) та ТзОВ «РТВ - Сервіс» (покупець), придбані за кошти останнього, а не за кошти шістьох осіб як на це вказує позивач.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_2 не був стороною у договорах купівлі-продажу та немає доказів того, що позивач станом на 17.05.1996 року передав кошти на придбання приміщень, оскільки гроші в касу внесені пізніше (згідно представлених платіжних документів - 28.11.1996 р. та 16.05.1997р.).

На думку колегії суддів, внесення позивачем грошових коштів у розмірі 1500 грн.(т.1 а.с.66), та у розмірі 4500 грн. з цільовим призначенням «на приватизацію приміщення» не свідчать про виникнення права, як в Позивача так і в решти осіб (учасників Товариства), власності на приміщення, що належать юридичній особі - Товариству. Лише у разі виходу з числа учасників товариства, відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» можлива виплата частини вартості майна пропорційна його частці.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Обраний позивачем спосіб захисту є невірним, оскільки права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, а шляхом пред'явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст..145 ЦК УРСР.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Л.Д.Зверхановська