Справа № 184/777/16-ц
Номер провадження 2/184/315/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Гаєвого О.В., за участю секретаря Поліщук О.А. сторін провадження: законного представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_5, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання права власності на грошові кошти (вклад в банку) в порядку спадкування на підставі заповідального розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_5, як законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив суд визнати за неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповідальним розпорядженням на грошові кошти в сумі 32 028, 01 грн. та відсотки, які належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 згідно депозитного договору № SAMDNWFD201 вклад «Стандарт на 6 міс.» від 24.04.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В обґрунтування позову вказав на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 є його дідусем, та відповідно прадідом неповнолітньому ОСОБА_1 За час свого життя, а саме 30 листопада 1982 року він склав заповіт, згідно якого вирішив, що після його смерті його сини - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та син його покійної дружини - ОСОБА_7 повинні були порівну успадкувати все його майно. Крім цього, за час свого життя дідусь ОСОБА_8 зробив заповідальне розпорядження на вклад у банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який він оформив 24 квітня 2015 року, відповідно до змісту цього розпорядження він заповів вище вказаний вклад на користь неповнолітнього ОСОБА_1 в об'ємі 100 відсотків. Законний представник позивача, в інтересах свого сина, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» помилково відповів на запит нотаріуса, що у нього відсутня будь-яка інформація відносно заповідального розпорядження ОСОБА_8 щодо депозитного вкладу. У зв'язку із викладеним позивач був змушений звернутися до суду за захистом прав його неповнолітнього сина ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав того, що він є пенсіонером, спадкоємцем першої черги, а тому він вважає, що також має право на обов'язкову долю у спадщині, а саме грошові кошти вкладені на депозитний рахунок.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8, який був прадідом неповнолітнього ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвами про народження (а.с. 9-9в). 30 листопада 1982 року ОСОБА_8 склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В., яким заповів все своє майно своїм синам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сину покійної дружини - ОСОБА_7 в рівних частинах (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщини, зокрема, на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно договору № SAMDNWFD201 вклад «Стандарт на 6 міс.» від 24.04.2015 року (а.с. 11-12).

Згідно спадкового розпорядження, що міститься в цьому договорі, ОСОБА_10 значив, що у випадку його смерті вкладом та відсотками буде розпоряджатися ОСОБА_1 в об'ємі 100 відсотків. Крім цього, дана обставина підтверджується листом від 25.03.2016 року, в якому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджує наявність заповідального розпорядження за депозитним вкладом ОСОБА_8 Данні обставини підтверджені матеріалами справи та сторонами по справі не оспорюються.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1228 ЦК України передбачено, що вкладник має право розпоряджатися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт та скласти новий. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач складав перед ним.

Таким чином, саме спадкове розпорядження ОСОБА_8 на випадок його смерті відносно депозитного вкладу по договору № SAMDNWFD201 вклад «Стандарт на 6 міс.» від 24.04.2015 року і є відповідним останнім його особистим розпорядженням. Складений ОСОБА_8 30 листопада 1982 року заповіт не стосувався вкладу у банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому він не скасовує зробленого набагато пізніше розпорядження.

Посилання відповідача ОСОБА_4 про те, що він має право на обов'язкову частину у грошових коштах не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він отримав свою частку спадщини, яка складалась з 1/3 частини всього спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, його право на обов'язкову частку у спадковому майні порушено не було.

За таких умов, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за неповнолітнім ОСОБА_1 право власності на вклад у банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що належав ОСОБА_8 за час його життя, та відносно якого він зробив заповідальне розпорядження на користь неповнолітнього ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_5, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання права власності на грошові кошти (вклад в банку) в порядку спадкування на підставі заповідального розпорядження - задовольнити.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповідальним розпорядженням на грошові кошти в сумі 32028, 01 грн. та всі нараховані за вкладом відсотки, які належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 згідно депозитного договору № SAMDNWFD201 вклад «Стандарт на 6 міс.» від 24.04.2015 року у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду О. В. Гаєвий