Справа № 204/5201/16-ц
Провадження № 2/204/2120/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровського комбайнового заводу, треті особи: Дніпропетровський навчально-виробничий центр з підготовки та перепідготовки робітників машинобудівної галузі та звязку, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У серпня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровського комбайнового заводу, треті особи: Дніпропетровський навчально-виробничий центр з підготовки та перепідготовки робітників машинобудівної галузі та звязку, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ст. 90 ЦК України, юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не зазначено організаційно-правової форми юридичної особи, до якої предявлені вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 КПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ціна позову не визначена.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у п. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. На підставі відомостей про дійсну вартість спірного майна за яку її можливо продати у м. Дніпропетровську, виходячи з середньої ринкової вартості на аналогічне майно у цьому районі м. Дніпропетровська, суд приходить до переконливого висновку про те, що позивачем не вірно визначений розмір судового збору.

Враховуючи наведене, суд попередньо визначає розмір судового збору у максимальному розмірі 6 890,00 грн., оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 6 890,00 грн.

Як вбачається, позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору на суму 1 378,00 грн. за подання позовної заяви про визнання права власності.

Позивачі просять встановити факт їхнього проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 червня 1981 року по теперішній час, внести зміни Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради до даних щодо реєстрації місця проживання позивачів, а також визнання за позивачами права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Тобто, фактично позивачем заявлені три позовні вимоги: дві позовні вимоги немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється у 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні становить 1 378,00 грн.

З огляду на наведене, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу за подання позовної заяви немайнового характеру становить 551,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., з яких 1 102,40 грн. судовий збір за дві вимоги немайнового характеру. Таким чином, за вимогами майнового характеру позивачем сплачено 275,60 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору за позовною вимогою майнового характеру у розмірі 275,60 грн., сума яку позивачу слід доплатити за вимоги майнового характеру про визнання права власності становить 6 614,40 грн.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України зазначивши ціну позову та повне найменування відповідач; сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок суду у встановленому законом розмірі та надати суду оригінали відповідних документів, що підтверджують сплату судового збору,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

У х в а л и В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровського комбайнового заводу, треті особи: Дніпропетровський навчально-виробничий центр з підготовки та перепідготовки робітників машинобудівної галузі та звязку, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез