АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження 06.68/51/2016 Головуючий у І інстанції - Дубас В.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Редька О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання, який був укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 18 жовтня 2012 року, визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, у жовтні 2014 року ОСОБА_6 подала до суду позов про часткове визнання недійсним договору довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, в частині його укладення між ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року зазначені позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року в задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення, яким розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний номер 1666. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

9 грудня 2015 року ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про постановлення додаткового рішення по справі , в якій просила зазначити в додатковому рішенні суду, що договір довічного утримання, укладений між сторонами, повинен бути розірваний та визнаний недійсним в частині щодо укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_4, а не на всю квартиру.

Додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. В іншій частині рішення апеляційного суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 96 липня 2016 року додаткове рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст 220 ЦПК України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

4. На додаткове рішення може бути подано скаргу.

5. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Як вбачається із рішення Апеляційного суду м.Києва від 26 травня 2015 року судом вирішено всі питання, що були предметом розгляду справи., а та обставина, що судом невірно викладено резолютивну частину рішення суду вирішується не шляхом постановлення додаткового рішення, а іншим процесуальним шляхом.

Підстав для постановлення додаткового рішення суду колегія суддів не вбачає. Крім того, заявник просить фактично змінити зміст рішення суду, що є неприпустимим при постановленні додаткового рішення.

За таких обставин, колегія суддів, проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, прийшла до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Керуючись ст..ст. 303, 220 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: