У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді - Куцина М.М.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.

при секретарі - Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, який дії в інтересах відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про зверненння стягнення, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року клопотання представника позивача від 08.07.2016 року про залишення позовної заяви у справі № 308/13833/14-ц без розгляду - задоволено, та залишено без розгляду позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення.

Не погодившись з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року представник ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального прав, неповного з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" подав клопотання про залишення без розгляду його позовних вимог до ОСОБА_3 і малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення їх з будинку. Однак, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції залишив без розгляду позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до відповідача про звернення стягнення на будинок, тобто ті вимоги, про які позивач не просив, внаслідок чого було порушено вимоги ст. 11 ЦПК України, а також безпідставно застосовано положення п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу задовольнити з мотивів, викладених в ній.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційної інстанції просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу від 13 липня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", у встановленому законом порядку, звернувся до суду з заявою про залишення його позовної заяви без розгляду, а відтак, така підлягає до задоволення.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги заяву-клопотання ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 та стягнення із позивача на користь відповідача 3 850,00 грн. витрат з оплати правової допомоги адвоката, оскільки ОСОБА_3 не є стороною по даній справі, а саме відповідачем, і поставлені нею питання не є предметом розгляду по даній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що 30.10.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про звернення стягнення на будинок та виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предметі іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1

16.12.2015 року позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано уточнену позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, без самостійних вимог - Служба у справах дітей та ОСОБА_2, за якою позивач просив суд: виселити відповідачів, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1

16.12.2015 року позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» подано до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1, а також третіх осіб без самостійних вимог - Служби у справах дітей та ОСОБА_2.

Разом з тим, після подання позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду заяви про уточнення позовних вимог та залучення до участі у справі інших осбі, як співвідповідачів, судові засідання жодного разу не відбулися, судом вищезазначені клопотання не розглядалися та не була прийнята до розгляду уточнена позовна заява позивача, і не були залучені до участі у справі співвідповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1, а також треті особи без самостійних вимог - Служба у справах дітей та ОСОБА_2, тобто, 13 липня 2016 року суд першої інстанції повинен був розглянути первісну позовну заяву та вирішити питання щодо уточнення позову та залучення інших осіб, як співвідповідачів до участі у розгляді справи.

Оскільки 08 липня 2016 року позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, то судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що залишенню без розгляду підлягає саме первісна позовна заява.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права не можуть бути взяті до уваги та слугувати підставою для скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тому суд зобов'язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням. Зазначену заяву можна подати лише до судових дебатів (ст. 193 ЦПК України).

Тобто, ПАТ КБ «ПриватБанк», у встановленому законом порядку, правомірно звернувся до суду з заявою про залишення його позовної заяви без розгляду, а суд першої інстанції правомірно задовольнив таку заяву.

З огляду на викладене та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який дії в інтересах відповідача ОСОБА_2 слід відхилити як безпідставну та необгрунтовану, й залишити без змін ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який дії в інтересах відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: