УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Мартинюка В.І., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, визнання права на оренду земельної ділянки без узгодження із суміжним землекористувачем за касаційними скаргами ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просив визнати неправомірним не підписання суміжним землекористувачем ОСОБА_4 акту узгодження зовнішніх меж землекористування земельної ділянки від 2 червня 2014 року, та про визнання за ним права на оренду земельної ділянки за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 без узгодження меж із сусіднім землекористувачем ОСОБА_4

Мотивуючи свої вимоги позивач посилався на необґрунтоване ухилення ОСОБА_4 від підписання вказаного акту при підготовці відповідної документації із землеустрою для подальшого укладення ним договору оренди земельної ділянки, що унеможливлює укладення такого договору.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Визнано безпідставною відмову ОСОБА_4 як суміжного власника земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 (кадастровий № НОМЕР_1) від підписання акта від 2 червня 2014 року щодо узгодження з суміжним землекористувачем ОСОБА_3 меж із земельною домоволодіння АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_2). Надано ОСОБА_3 дозвіл на вирішення питань щодо його права на оренду земельної ділянки у домоволодінні АДРЕСА_1 без підписання акта узгодження меж суміжним власником земельної ділянки ОСОБА_4

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року вирішення питання про судові витрати.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 28 грудня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив із відсутності порушень прав позивача.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив із того, що суміжний землекористувач ОСОБА_4, безпідставно відмовляється підписати акт встановлення і погодження меж земельної ділянки, відсутність підпису відповідача як суміжного землекористувача в акті погодження меж порушує право позивача на оренду земельної ділянки.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Судом установлено, що відповідно до рішення Новомосковської міської ради від 27 листопада 2013 року, ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Новомосковської міської ради від 25 березня 2014 року були внесені зміни до рішення Новомосковської міської ради від 27 листопада 2013 року, рішення викладно в такій редакції: надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Установлено, що за заявою позивача, ТОВ «Геополіс» був виготовлений проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки.

Судом також установлено, що позивач погодив межі земельної ділянки, яка передається йому в оренду із суміжними землекористувачами, в акті встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 2 червня 2014 року відсутній підпис власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 травня 2006 року, власником земельної ділянки площею 0,0840 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: АДРЕСА_2, є відповідач ОСОБА_4

Згідно із ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Вирішуючи спір, апеляційний суд зазначених вимог законодавства не врахував, дійшов необґрунтованого висновку про визнання відмови від підпису під актом встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки безпідставною як способу захисту порушеного права позивача.

Стаття 16 ЦК України визначає перелік способів захисту порушених прав та інтересів у суді.

Проте, усунення перешкод в реалізації права на оренду земельної ділянки шляхом визнання безпідставною відмови від підпису під актом як спосіб захисту права чинним законодавством не передбачено.

Оренда ОСОБА_3 земельної ділянки без погодження меж сусіднім землекористувачем не позбавляє останнього права звернутися до суду за захистом своїх прав у тому випаду, якщо він вважає, що оренда земельної ділянки у таких межах порушує його права.

Крім того, дозволяючи оренду спірної земельної ділянки ОСОБА_3, апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень.

Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ст. 12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи й скасоване апеляційним судом помилково.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ураховуючи те, що рішення апеляційного суду про задоволення позову ОСОБА_3 є незаконним підлягає й скасуванню додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1 315 грн 44 коп.

Керуючись ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року скасувати та залишити в силі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:О.В. Закропивний
Л.М. Мазур
В.І. Мартинюк
В.А. Нагорняк