Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 квітня

2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що згідно усного договору ОСОБА_5 8 жовтня 2013 року у присутності свідків взяла у ОСОБА_4 у борг грошові кошти у сумі 8 800 доларів США та зобов'язалася повернути їх не пізніше 8 жовтня 2014 року. Відповідач кошти повертала частинами, що у загальній сумі склало 5 500 доларів США. 14 березня 2014 року ОСОБА_5 у присутності свідків написала йому розписку на залишок заборгованості у сумі 3 300 доларів США, які зобов'язувалась повернути до

14 березня 2015 року, проте жодних грошових коштів по даній розписці йому не повернула.

Ураховуючи наведене, просила стягнути із ОСОБА_5 суму боргу у розмірі 71 318,86 грн, що еквівалентно 3 300 доларів США.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позика вважається повернутою, оскільки даний факт підтверджено розписками позивача про отримання коштів.

Суд дав оцінку сукупності наданих сторонами доказам, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

Ю.Г.Іваненко

В.М.Колодійчук