АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 758/8377/16-w --ё
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12643/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

6 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року відмовлено у відкритті провадження по даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила суд ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім'єю та просила суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в період з листопада 1996 року по день смерті ОСОБА_5

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява повинна розглядатися в порядку окремого провадження.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з позовної заяви, позивачу встановлення факту проживання однією сім'єю необхідне для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, тобто, існує спір про право.

Проте, судом першої інстанції зазначене не враховано, не надано належної оцінки тому, що зі спірних правовідносин вбачається спір про право, внаслідок чого зазначені вище вимоги повинні розглядатися в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову у відкритті провадження у справі є передчасним.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного законодавства, вона підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді