Провадження № 2/641/2512/2016 Справа № 641/7013/16-ц
Комінтернівський районний суд міста Харкова
головуючого - судді Боговського Д.Є.
за участю секретаря - Бєлової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, треті особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Комінтернівський районний відділ Державної міграційної служби України, про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційної обліку, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні власність шляхом позбавлення ОСОБА_2, її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача із зазначенням щодо підтримання позовних вимог та розгляд справи за наявними у справі доказами.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. До суду надано нотаріально посвідчені заяви відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позовних вимог та не заперечення щодо зняття їх з реєстраційного обліку.
Представники третіх осіб - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Комінтернівський районний відділ Державної міграційної служби України, про усунення перешкод у користуванні власністю у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 01.12.2006, реєстровий № 4163. Право власності на ім'я ОСОБА_1 зареєстровано в КП «ХМБТІ» 14.12.2006.
Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» від 05.08.2016 за № 2287, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, 1963 р.н. (власник), ОСОБА_2, 1985 р.н. (донька), ОСОБА_3, 1981 р.н. (донька), ОСОБА_4, 2002 р.н. (онук), ОСОБА_5, 2005 р.н. (онука); особовий рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_1.
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що влітку 2014 року її доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із їхніми неповнолітніми дітьми виїхали на постійне місце проживання до іншої держави, в квартирі не проживають, особистих речей відповідачів у житловому приміщення не має, однак їх реєстрація у квартирі порушує права власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю, оскільки вона вимушена сплачувати за комунальні послуги, що нараховуються по кількості зареєстрованих осіб, не може оформили субсидію.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин.
Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також їх неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4, з літа 2014 року, тобто понад один рік не користуються жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
Що стосується вимог ОСОБА_1 про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, то в цій частини суд вважає вимоги необґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Такі ж положення закріплені в ст.. 3 ЦПК України, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено підстави та порядок зняття з реєстрації місця проживання, а саме зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Даним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, втратили право користування житловим приміщення, а суду не надано доказів на підтвердження відмови відповідних органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичної особи, від виконання рішень органів судової влади.
За таких обставин суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д. Є. Боговський