24.02.2016 Єдиний унікальний № 371/118/16-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 136 /16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, відділу Держгеокадастру в ОСОБА_4 районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернувся представник позивачів ОСОБА_1 та просив суд визнати за його довірителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 6,73 гектари, яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради Миронівського району Київської області, пай № 000915/000916, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництво, кадастровий номер :04:203:0017 в порядку спадкування за законом в рівних частинах після смерті ОСОБА_5, яка померла 17 січня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивачі прийняли спадщину, але не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку у звязку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав то просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві міський голова ОСОБА_6 просить слухати справу у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача відділу Держгеокадастру в ОСОБА_4 районі Київської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання цих прав.

Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права.

Представник позивачів звернувся по судовий захист, у звязку із невизнанням Сьомою Київською державною нотаріальною конторою прав його довірителів на отримання у власність земельної ділянки кадастровий номер :04:203:0017 після смерті їх матері ОСОБА_5.

Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 966938 та довідки ОСОБА_4 міської ради від 21 грудня 2015 року № 473, земельна ділянка площею 6,73 гектари, пай № 000915/000916, кадастровий номер :04:203:0017, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради Миронівського району Київської області належала на праві приватної власності ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 19 січня 2015 року серії І-БК № 322953, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, 19 січня 2015 року померла ОСОБА_5, про що зроблено актовий запис під № 1387.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Таким чином після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до якої увійшла вищенаведена земельна ділянка.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦПК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 26 лютого 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району міста Києва, 05 квітня 1989 року народився ОСОБА_2, матірю якого є спадкодавець ОСОБА_5, а батьком представник ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно 27 лютого 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району міста Києва, 17 травня 1991 року народився ОСОБА_3, матірю якого є спадкодавець ОСОБА_5, а батьком представник ОСОБА_1 (а.с. 7).

Таким чином судом встановлено коло спадкоємців ОСОБА_5 першої черги, до якого входять ОСОБА_1 (чоловік), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (син).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Нотаріусу про прийняття спадщини спадкоємцем особисто подається заява за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Із копії спадкової справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини до Сьомої Київської державної нотаріальної контори особисто подав лише ОСОБА_3.

Згідно з ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позивач ОСОБА_3, згідно з ст. 1269 ЦК України, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому, відповідно до ст. ст. 1216, 1225 ЦК України та п. г) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, отримав право власності на земельну ділянку площею 6,73 гектари, пай № 000915/000916, кадастровий номер :04:203:0017, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 міської ради Миронівського району Київської області, після смерті 17 січня 2015 року спадкодавця ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом.

В судових дебатах представник позивачів, позовну вимогу щодо визнання за його довірителем ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 6,73 гектари, яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради Миронівського району Київської області, пай № 000915/000916, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництво, кадастровий номер :04:203:0017 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 17 січня 2015 року не підтримав.

Відповідно до копії довіреності укладеної між ОСОБА_2 (далі - довіритель) та ОСОБА_1, засвідченої Сьомою Київською державною нотаріальною конторою, довіритель надав представнику право відмовлятися від позовних вимог (а. с. 23).

Оскільки представник ОСОБА_2, маючи повноваження на відмову від позовних вимог, відмовився від позовної вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на вищезазначену земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відсутність оригіналу державного акту на право власності на вищезазначену земельну ділянку не позбавляє права спадкоємця на отримання в порядку спадкування права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 373, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 - 1269 ЦК України та п. г) ч. 1 ст. 81, ст. 125 Земельного кодексу України, п. п. 3.1, 3.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 6,73 гектари, пай № 000915/000916, кадастровий номер :04:203:0017, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 міської ради Миронівського району Київської області, після смерті 17 січня 2015 року спадкодавця ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом.

3.В задоволенні решти позову відмовити.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

6.Повний текст рішення виготовлено 29 лютого 2016 року.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук