Справа № 749/728/16-ц
Номер провадження 2/749/211/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Чигвінцева М.С.,

за участі секретаря Скорої Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника Щорської міської ради Терещенко Л.О.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Щорська міська рада до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та проїзною частиною провулку,-

ВСТАНОВИВ

В липні 2016 року ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Щорська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та проїзною частиною провулку, мотивуючи свої вимоги наступним.

ОСОБА_1 є власницею квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3

По сусідству з нею за вищевказаною адресою проживає відповідачка. Їхні будинки розташовані неподалік один від одного, в свій час їх відокремлював паркан ОСОБА_4, вона користувалась частиною земельної ділянки, що підходить до її квартири. У 2011 році без згоди позивачки ОСОБА_4 посадила фруктове дерево ( абрикосу) на відстані 1-2 метри від стіни квартири ОСОБА_1 навпроти вікна, яке поки проростало, не чинило позивачці ніяких перешкод у користуванні квартирою, але останні два роки дерево розрослося, повністю затінило світло до квартири. Навіть в сонячний день позивачці доводиться включати світло, що приводить до нераціонального використання електроенергії, за що вона вимушена платити, нести додаткові витрати та другі незручності, про що вона неодноразово говорила відповідачці, просила спиляти дерево, але це було безрезультатно.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Щорської міської ради, до ОСОБА_4 приймались міри, роз'яснювального характеру, їй пропонувалось спиляти дерево, на що вона не реагувала.

30.09.2015 року позивачка звернулась з письмовою заявою до Щорської міської ради з проханням зобов'язати ОСОБА_4 спиляти фруктове дерево, що посаджене нею у ОСОБА_1 під вікном та яке заважає проникненню сонячного світла до її квартири. В цей же день комісія в присутності позивачки провели обстеження присадибної земельної ділянки.

Комісією було встановлено, що ОСОБА_4 не має графічних матеріалів, які б підтвердили розміри її земельної ділянки. На час роботи комісія керувалась матеріалами інвентаризації 1955 року, матеріалами зйомки м. Щорс 1991 року, планом МБТІ та кресленням, актом встановлення і погодження меж суміжної земельної ділянки виготовленими при оформленні правовстановлюючих документів на землю ОСОБА_3 в 2004 році.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 22.03.2005 року, зареєстрованого за № 0, земельна ділянка площею 0,0650 га, яка знаходиться в АДРЕСА_3 перебуває в спільній сумісній власності громадян ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно акта встановлення меж між земельними ділянками будинків № 4 та 6 А було погоджено підписами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і повинна проходити паралельно стіни житлового будинку № 6 А на відстані 1,7 метрів від нього. Фактично на час огляду в натурі ( на місцевості) на дату обстеження належна ОСОБА_4 металева огорожа із сітки на стіні житлового будинку, що є порушенням земельного законодавства і створює перешкоди в обслуговуванні будинку.

Комісія підтвердила своїм висновком, що на відстані 1-2 метри від стіни ОСОБА_1 в порушення вимог державних будівельних норм ДБН 79-92 « Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» ОСОБА_4 висаджене дерево ( абрикос), що призводить до затінення вікон квартири ОСОБА_1, сприяє проникненню коренів до фундаментів, тобто є порушенням містобудівного законодавства, так як мінімальна відстань встановлена ДБН - 5 метрів.

Комісія запропонувала ОСОБА_4 ліквідувати зелені насадження ( абрикосу) висаджену в безпосередній близькості до стіни частини житлового будинку ОСОБА_1, демонтувати металеву огорожу, встановивши її на відстані 1,7 метрів від стіни житлового будинку.

Позивачці було рекомендовано звернутись до Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області з метою ініціювання проведення перевірки земельного законодавства, фіксації факту самовільного зайняття земельної ділянки і подальшого притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 проігнорувала і це рішення комісії.

Проживаючи по сусідству позивачка не ставила за мету відкривати справу з відповідачкою про самозахват присадибної земельної ділянки чи про порядок землекористування, але просила її лише ліквідувати висаджене дерево ( абрикосу) перед її вікном, так як воно швидко розрослося і повністю закрило світло до вікна позивачки, однак ОСОБА_4 не виконала рішення комісії. 13.04.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до Щорської міської ради, просила посприяти щоб ОСОБА_4 ліквідувала зелені насадження у безпосередній близькості від житлового будинку її квартири та демонтувала металеву огорожу ( сітку).

10.05.2016 року комісія Щорської міської ради провела повторне обстеження земельної ділянки на предмет самовільного захоплення земельної ділянки загального користування та висадки зелених насаджень в безпосередній близькості від стіни квартири ОСОБА_4, за яким комісія впевнилась що її рішення не було виконано, рекомендували позивачці звернутись до суду.

03.08.2016 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначила що на час розгляду справи в суді, після проведеної неодноразово роз'яснювальної роботи з боку працівників Щорської міської ради, відповідачка усунула перешкоду користування квартирою, зрубала зелене насадження перед її вікном, а тому вона відмовляється від позовних вимог в частині зрубу дерева.

15.08.2016 позивачка через канцелярію суду подала позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме стягнення з відповідачки причиненої нею моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 3000 грн.

З підстав вищевикладеного позивачка просить суд зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати існуючу металеву огорожу ( сітку) встановлену нею за адресою: АДРЕСА_3 на відстань 1,7 метрів від стіни житлового будинку ОСОБА_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали та вважають їх такими, що не відповідають вимогам цивільного законодавства.

Представник Щорської РДА Терещенко Л.О. зазначила, що металева огорожа встановлена з порушенням вимог ДБН, що є підставою для задоволення позову.

30.08.2016 року представник ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні квартирою та проїзною частиною провулку у якому вказав, що ОСОБА_4 ніяких перешкод в користуванні належної позивачці квартири не здійснює, оскільки металева огорожа проходить на дійсній межі між їхніми будинками яка склалась в процесі землекористування.

Посилання позивачки на те, що металева огорожа споруджена на стіні житлового будинку не відповідає дійсності. Оскільки не можна вважати прибудовану дерев'яну споруду, яка скоріше за все збудована самочинно без будь-якого дозволу з боку органів місцевого самоврядування, без розроблення відповідних проектів в порушення всіх будівельних норм. Металева огорожа (сітка споруджена на відстані приблизно 1,5 м. від капітальної стіни будинку позивачки).

З дня погодження меж, який було зафіксовано актом погодження меж минуло більше 10 років дана металева огорожа ( сітка) була встановлена, склався відповідний порядок користування, позивачка до 2015 року не зверталась з вимогами, щодо її демонтажу. За таких обставин вважає, що минув строк позовної давності щодо даної вимоги.

Щодо усунення перешкод у користуванні проїзною частиною провулку зазначено, що ОСОБА_4 взагалі ніяким чином не мотивує дану частину своїх вимог, не зазначає в позові та його резолютивній частині, яким саме чином позивачка має усунути перешкоду у користуванні проїзною частиною провулку, а тому дана вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди зазначив, що до позову не додано жодного доказу, щодо вчинення ОСОБА_4 моральної шкоди ОСОБА_1, не вказано з яких міркувань визначався розмір шкоди, а тому за таких обставин вважають , що в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

ОСОБА_1 є власницею квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2001 року, яке видано згідно розпорядження від 17.10.2001 року.

Згідно копії договору купівлі - продажу від 18.12.1981 року ОСОБА_4 було придбано 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2

За заявою ОСОБА_1 було проведено обстеження земельної присадибної ділянки, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 на предмет заявленого самовільного збільшення її розміру, згідно якого було рекомендовано ОСОБА_4 ліквідувати зелені насадження ( абрикосу) висаджену в безпосередній близькості до стіни частини житлового будинку ОСОБА_1, демонтувати металеву огорожу, встановивши її на відстані 1,7 метрів від стіни житлового будинку, що підтверджується копією Акту обстеження земельної ділянки, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 від 30.09.2015 року.

В копії листа Щорської міської ради від 10.05.2016 року № 03-05/400, зазначено, що за заявою ОСОБА_1 було проведено повторне обстеження на предмет самовільного захоплення земельної ділянки загального користування та висадки зелених насаджень в безпосередній близькості від житла ОСОБА_1 з сусідкою ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2.

15.08.2016 року позивачка через канцелярію суду подала позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме стягнення з відповідачки причиненої нею моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 3000 грн .та просила звільнити її від сплати судового збору, аргументуючи тяжким матеріальним становищем. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 16.08.2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення з відповідачки моральної шкоди в розмірі 3000 грн. відмовлено. Вищезазначені недоліки позивачкою не були усунуті.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз'яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, який здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК шляхом, в т.ч. відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в п. 33 зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п. 36. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка за захистом свого порушеного права звернулась до Щорської міської ради для проведення обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на предмет самовільного збільшення її розміру. В акті обстеження земельної ділянки, господарських будівель і споруд в м. Сновськ ( Щорс) по АДРЕСА_2, Чернігівської області від 30.09.2015 року зазначено, що згідно акту встановлення меж 2004 року межа між земельними ділянками в АДРЕСА_2, погоджена підписами ОСОБА_4, що свідчить про її згоду та ОСОБА_3 на спірному відрізку повинна проходити паралельно стіни житлового будинку по АДРЕСА_3 на відстані 1,7 метрів від нього. А також вказано, в натурі ( на місцевості) на дату обстеження належна ОСОБА_4 металева огорожа із сітки розміщена практично по стіні житлового будинку, що є порушенням земельного законодавства та створює перешкоди в обслуговуванні житлового будинку, однак відповідачка з даними рекомендаціями комісії не погодилась та нею не було демонтовано існуючу металеву огорожу ( сітку) встановлену нею за адресою: АДРЕСА_3 на відстань 1,7 метрів від стіни житлового будинку ОСОБА_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Оцінивши наявні у справі докази за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач по справі ОСОБА_4 самовільно, без згоди позивача встановила існуючу металеву огорожу ( сітку) встановлену нею за адресою: АДРЕСА_3, яка створює позивачці перешкоди по обслуговуванню будинку.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК у зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 1300 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,27,31,60 ЦПК України,ст. 16,391 ЦК України, ст. 152 ЗК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Щорська міська рада до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та проїзною частиною провулку - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати існуючу металеву огорожу ( сітку) встановлену нею за адресою: АДРЕСА_3 на відстань 1,7 метрів від стіни житлового будинку ОСОБА_1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 1300 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законнної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.С. Чигвінцев