Ухвала

іменем україни

15 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2012 року позивача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року, позов ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про судові засідання без поважних причин повторно до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, не просив розглянути позов за його відсутності.

Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи касаційної скарги про неотримання повідомлення про розгляд справи та направлення на адресу суду заяви про розгляд справи у відсутність представника позивача спростовуються матеріалами справи.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П.Штелик