УХВАЛА

25 травня 2016 року Справа № 561/551/15-ц

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді Зейкан Н.М.

за участю секретаря судового засідання Левчук І.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду від 17 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в:

17 березня 2016 року Зарічненським районним судом винесене заочне рішення по справі за позовом ПАТ «Єврогазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

05 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Заяву мотивував тим, що не міг зявитись в судове засідання, призначене на 17.03.2016 року, оскільки в цей же день він перебував у відрядженні у Туркменістані. Він завчасно повідомив Зарічненський районний суд про вказаний факт та просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Проте, незважаючи на надіслане ним повідомлення, судом розглянуто справу без його участі. Вважає, що з цих причин він не міг надати суду докази, якими заперечує проти позову.

Крім того, як на підставу скасування заочного рішення, ОСОБА_1 посилається на те, що в заочному рішенні суду від 17 березня 2016 року, суд звертаючи стягнення на предмет застави, вказав заборгованість за кредитним договором №29-010607 від 01.06.2007 року у розмірі 51 189 (пятдесят одна тисяча сто вісімдесят девять) доларів США 36 центів, яка складається із боргу за тілом кредиту, штрафу, процентів за кредитом та пені. Хоча у відповідності до законодавства України та правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 01.04.2015 року у справі №3-29гс, пеня повинна стягуватись лише у національній валюті гривні.

Покликаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати заочне рішення Зарічненського районного суду від 17.03.2016 року, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення. (т.3 а.с.161,162).

Представник позивача в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, справу просив розглянути без участі представника. В запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення вказав, що підстав для перегляду заочного рішення Зарічненського районного суду не має. Заборгованість за кредитним договором №29-010607 від 01.06.2007 року у розмірі 51 189 (пятдесят одна тисяча сто вісімдесят девять) доларів США 36 центів, визначена рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 29.10.2014 року, по справі за позовом ПАТ «Єврогазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Рішення суду від 29.10.2014 року вступило в законну силу. А тому суд вірно визначив суму заборгованості за кредитним договором, в рахунок погашення якої заочним рішенням від 17 березня 2016 року звернуто стягнення на предмет застави. Просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

У відповідності до ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, заперечення, докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2016 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився без поважних причин. В заяві, адресованій суду, просив відкласти розгляд справи у звязку із перебуванням у відрядженні за кордоном. На неодноразові виклики суду в судові засідання, які призначались вісім разів, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений, жодного разу не зявився. Як на причину неможливості бути присутнім в судових засіданнях, вказував на перебування на лікарняних, черговій відпустці та відрядженні. При цьому, на підтвердження доказів неявки в судові засідання, ОСОБА_1 обмежувався надсиланням ксерокопій лікарняних листів. Доказів відрядження та відпустки суду завчасно не направляв. А тому, судом визнано причину неявки відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 17.03.2016 року неповажною і ухвалено рішення про проведення заочного розгляду справи.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказував, що він не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні 17.03.2016 року, через перебування у відрядженні за межами України, а саме у Туркменістані, долучивши до заяви копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон із візою Туркменістану із відповідними відмітками та реєстрацією міграційної служби.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Проте, зважаючи на значну кількість неявок ОСОБА_1 в судові засідання, суд не може визнати поважною причиною неявки, перебування його за кордоном. Доказів направлення його у відрядження, а також доказів придбання авіаквитків до отримання судового виклику, ОСОБА_1 не надав.

Не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_1 про те, що в заочному рішенні Зарічненського районного суду від 17.03.2016 року, суд незаконно визначив розмір пені, яка входить до складу заборгованості за кредитним договором, в доларах США, а не у національній валюті - гривні.

В заочному судовому рішенні від 17 березня 2016 року, зазначено розмір заборгованості за кредитним договором №29-010607 від 01.06.2007 року, в рахунок погашення якої, суд звернув стягнення на предмет застави.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Єврогазбанк» у 51 189 (пятдесят одна тисяча сто вісімдесят девять) доларів США 36 центів, визначено рішенням Зарічненського районного суду від 29 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, а не заочним рішенням суду від 17.03.2016 року.

А тому, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України суд прийшов до висновку, що сума заборгованості, яка підлягає забезпеченню заставним майно становить саме 51 189 (пятдесят одна тисяча сто вісімдесят девять) доларів США 36 центів, а не у розмірі 63 782,66 доларів США, заявленими позивачем та нарахованим після припинення дії договору.

Крім того, інших доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, ОСОБА_1 до суду не подав.

Отже, з огляду на вимоги ст.232 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для скасування заочного рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.208-210, 224, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду від 17 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення Зарічненського районного суду від 17.03.2016 року може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області в загальному порядку.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Н.М. Зейкан