Провадження № 2/752/1004/16
І м е н е м У к р а ї н и
22 вересня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Новак А.В.,
при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій,-
позивач звернулись до суду з вказаним позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 30.08.2012 року ФОП «ОСОБА_2» та ОСОБА_1 було укладено договір на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон.
Відповідно до умов договору вартість такого становить 4415 гривен, при цьому сплата відбувалася з відстрочкою.
Позивач вказує, що відповідачем було сплачено за договором 733 гривні, а решту суми ФОП «ОСОБА_2» була переуступлена ТОВ «Сучасний факторинг» на підставі генерального договору уступки права вимоги № СФ2011899 від 01.06.2013 року.
Позивач зазначив, що з відповідачем не вдалося вирішити питання сплати боргу у досудовому порядку, в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з даним позовом. При цьому вказали, що відповідач у порушення графіку платежів здійснив чотири платежі і залишок основного боргу становить 2020 гривен 60 копійок.
Позивач з посиланням на письмові обґрунтування позову просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Сучасний факторинг» 2020 гривен 60 копійок боргу, штраф у розмірі 1200 гривен, індексацію несплачених грошових коштів у розмірі 1576 гривен 06 копійок, три процента річних від простроченої суми у розмірі 181 гривень 65 копійок і вирішити питання про судові витрати.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити у повному обсязі з посиланням на докзи долучені до матеріалів справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Заслухавши представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
30.08.2012 року ФОП «ОСОБА_2» та ОСОБА_1 було укладено договір на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон за № 1/45-174.
Відповідно до умов Договору вартість такого становить 4415 гривен, при цьому сплата відбувалася з відстрочкою(Договір).
01.06.2013 року між ФОП «ОСОБА_2» та ТОВ «Сучасний факторинг» було укладено генеральний договір уступки права вимоги № СФ2011899 від 01.06.2013 року.
Відповідно до п. 7.6 Договору, замовник зобов'язаний протягом одного дня підписати Акт виконаних робіт на вироби з моменту пред'явлення його виконавцем.
В тексті позовної заяви, позивач посилається на наявність Акту виконаних робіт, натомість до матеріалів справи такий не долучив.
На питання суду представник позивача в судовому засіданні пояснив, що він не може надати до суду зазначений акт виконаних робіт.
Судом, перед початком розгляду справи по суті було роз'яснено представнику позивача обов'язок подання доказів до початку розгляду справи по суті, що прямо передбачено чинним Цивільним процесуальним кодексом України.
В ході розгляду справи, а зокрема на стадії дослідження матеріалів справи, представником позивача, також не було надано суду Акту виконаних робіт.
Наміру надавати будь-які інші докази представником позивача не висловлювалися, в силу чого суд вважає такі причини невиконання вимог Цивільного процесуального кодексу України про безпосереднє представлення доказу в судове засідання, неповажною і бере до уваги принцип розумності строків розгляду справи ухваливши розглянути справу за дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами.
При цьому суд враховує, що відповідно до умов договору укладеного між ФОП «ОСОБА_2» та ОСОБА_1 на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон за № 1/45-174 від 30.08.2012 року після сплати передплати, яка здійснюється готівкою, замовник решту суми від загальної вартості надає готівкою Виконавцю відразу після виконання п. 1.1 Договору, тобто після виготовлення та доставки на об'єкт замовника метало пластикових конструкцій, а сам факт виконання робіт згідно договору підтверджується підписанням Акту виконаних робіт, відповідно до умов п. 7.6. Договору.
Суд оцінюючи причини не надання представником позивача належним чином завіреної Акту та/або примірника оригіналу такого, на підставі якого позивач обґрунтовував свої вимоги і вважаючи неподання такого суду, таким що відбулося за причин які не можуть бути визнані поважними, в той же час констатує, що представник позивача, який діяв на підставі довіреності є повноважним представником, довіреність не містить жодних застережень щодо вчинення окремих процесуальних дій, щодо подання/неподання доказів.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Принцип безпосередності судового розгляду закріплено у ст.159 ЦПК України відповідно до якої суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладаються на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, суд вважає, що позивач не виконуючи вимог Цивільного процесуального кодексу України про представлення письмового доказу оформленого в установленому законом порядку, реалізував своє диспозитивне право щодо подання доказів і участь у дослідженні таких доказів у той спосіб, який він обрав самостійно.
Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до ОСОБА_1, оскільки перед судом не доведено факт виконання ФОП «ОСОБА_2» своїх зобов'язань за договором № 1/45-174 від 30.01.2012 року і відповідно факту виникнення у ОСОБА_1 обов'язку здійснення повного розрахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг».
Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-
В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.
Суддя А.Новак