ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/609/16-ц
провадження № 2/691/326/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №500504057 від 26.07.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» зобовязувався надати ОСОБА_2 кредит в сумі 36493,38грн. у строк з 26.07.2014 року до 28.07.2017 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графік погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 36493,38грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору, відповідач, свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 28.04.2016р. має прострочену заборгованість за кредитом 23281,45грн., за відсотками 1852,83грн., по комісії 4817,10грн. та штраф 1000,00грн.. Відповідно до умов договору в разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Просив, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №500504057 від 26.07.2014 року, у розмірі 30951,38грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №980, не зявився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявилася по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №23, заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутності або перенесення розгляду, не надходило.

На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді від 21 червня 2016 року за вх.№3036, відповідач ОСОБА_2 знятою з реєстрації не значиться, з 10.04.2002 року є зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка про виклик зі зворотнім повідомленням направлялась за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача.

З огляду на викладене, неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином, і за таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності.

Вбачається, що 26.07.2014 року ПАТ «Альфа-Банк», позивач у справі, та ОСОБА_2, відповідач у справі, уклали кредитний договір №500504057, за умовами якого позивач зобовязується надати відповідачі кредит у сумі 36493,38грн. у строк з 26.07.2014 року до 28.07.2017 року. Відповідача зобовязується в порядку та на умовах, які визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у визначеному розмірі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, та станом на 28.04.2016 року виникла заборгованість за кредитом 23281,45грн., за відсотками 1852,83грн., по комісії 4817,10грн. та неустойка штраф в сумі 1000грн.. Відповідно до умов договору в разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога Вих.41042-102 б/б від 20.05.2016р., про дострокове повернення кредиту, що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України за 24.05.2016р., Списком групових поштових відправлень листів рекомендованих, та квитанцією поштового відділення. На дату подання позовної заяви, як і прийняттям судом рішення, не вбачається, що відповідач сплатила прострочену суму платежу, та відповідно вимога з питання виконання зобовязань з виплати кредиту є проігнорованою відповідачем. Питання, можливої, реструктуризації наявної заборгованості за кредитним договором, не вирішено.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачкою у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачкою, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов'язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України.

Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Із матеріалів провадження вбачається, та є підтверджено, що ОСОБА_2 відповідач по справі, звернулася 26.07.2014 року до ПАТ «Альфа-Банк» м. Київ, позивача по справі, про надання кредиту, та цього ж дня, отримала кредит у розмірі 36493,38 грн.. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору №500504057 від 26.07.2014 року, відповідачу було встановлено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з врахуванням вартості всіх супутніх послуг. У зв'язку з невиконанням відповідачкою зобовязання щодо повернення кредиту належним чином, позивач 20.05.2016 року направив вимогу про досудове врегулювання спору, в якій просив письмово повідомити в семиденний термін вирішення даної вимоги. Зазначена вимога залишилась не виконаною і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.04.2016 року виникла заборгованість за кредитом 23281,45грн., за відсотками 1852,83грн., по комісії 4817,10грн., та неустойка штраф в розмірі 1000,00грн..

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.3 ст.549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглядає цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1378,00грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими.

Позов підтверджується даними: анкети-заяви про отримання кредиту ОСОБА_2 від 26 липня 2014 року; кредитного договору №500504057 від 26 липня 2014 року; додатком №1 до кредитного договору №500504057 від 26 липня 2014 року; розрахунку заборгованості за кредитним договором №500504057 від 26 липня 2014 року; паспорта ОСОБА_2; виписки по особовим рахункам з 26 липня 2014 року по 28 квітня 2016 року; вимоги про досудове врегулювання спору від 20 травня 2016 року; реєстру рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України; списку групових поштових відправлень листів рекомендованих; квитанції поштового відділення; свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №306405; статуту ПАТ «Альфа-Банк» м. Київ, меморіального ордеру №177235 від 24 травня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Городище вул.1-го Травня, 82 Черкаської області, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», юридична адреса: вул. Десятинна, 4/6, м. Київ, 01001, МФО 300346 п/р №0004, заборгованість в розмірі 30951 (тридцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 38коп., з них: 23281,45грн. заборгованість за кредитом; 1852,83грн. заборгованість за відсотками; 4817,10грн. заборгованість по комісії; штраф в розмірі 1000,00грн., та понесені судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_3