АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Слободянюк С.В.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Гаражно-будівельний кооператив «Космос-66», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончар Тетяна Володимирівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на частину гаражного боксу, визнання частково недійсним договору дарування частини гаражного боксу, визнання частково недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнання права на спадщину за законом на частину гаражного боксу та частину легкового автомобіля, стягнення грошової компенсації за частки в спадковому майні, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивачка звернулася із позовом, уточнивши який зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1; садове будинковолодіння АДРЕСА_3, гаражний бокс НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2 і легковий автомобіль марки ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1.

З 2003 року ОСОБА_5 перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_1, а з 09 березня 2007 року офіційно у зареєстрованому шлюбі з останньою.

Відповідачка ОСОБА_1 відмовилась від власної пропозиції щодо розподілу вказаного спадкового майна, на підставі договору дарування здійснила відчуження гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2, а також легкового автомобіля марки ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 на користь своєї доньки ОСОБА_2, тому позивачка просила:

- визнати частково недійсним свідоцтво про право власності (на 1/4 частки) гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2, від 18 квітня 2005 року, виданого на ім'я відповідачки ОСОБА_1;

- визнати частково недійсним договір дарування (на 1/4 частки) гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2 від 18 квітня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2;

- визнати частково недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на 1/4 частки) легкового автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, зареєстрованого в 2006 році на ім'я ОСОБА_1;

- визнати частково недійсним свідоцтво НОМЕР_6 від 27 липня 2013 року про реєстрацію транспортного засобу (на 1/4 частки) - легкового автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2;

- визнати за нею право на спадщину за законом на 1/4 частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2, вартість якої складає 37968,50 грн.;

- визнати за нею право на спадщину за законом на 1/4 частку на легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, вартість якої становить 12953,80 грн.

- стягнути з відповідачів в рівних частках на її користь грошову компенсацію вартості за належні частки у гаражному боксі НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2 в розмірі 37968,50 грн. та легковому автомобілі ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, в розмірі 12953,80 грн., а всього в загальній сумі 50922,30 грн.

- покласти на відповідачів сплату всіх судових витрат. (т.1 а.с.3-5, 39-42, 160-164)

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечувала. (т.1 а.с.176-179)

Представник третьої особи Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві просив розглядати справу за його відсутності.(т. 1 а.с. 57)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, з урахуванням ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року про виправлення описки, позов задоволено, визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на 1/4 частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2 виданого на ім'я ОСОБА_1, визнано частково недійсним договір дарування в частині 1/4 частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнано частково недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в частині 1/4 частки на легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2., зареєстрованого в 2006 році на ім'я ОСОБА_1, визнано частково недійсним свідоцтво НОМЕР_6 від 27 липня 2013 року про реєстрацію транспортного засобу в частині 1/4 частки на легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, зареєстрованого в 2006 році на ім'я ОСОБА_2, визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за законом на 1/4 частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, вартість якої складає 37968,50 грн., сумі еквівалентній 5942,00 доларів США, визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за законом в частині 1/4 частки на легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, вартість якої становить 12953,80 грн., стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних частинах на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості за належні їй частки в спадковому майні: за 1/4 частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, в розмірі 39395, 46 грн., сумі еквівалентній 1485,50 доларів США, та в частині 1/4 частку за легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2 в розмірі 12953,80 грн., а всього в загальній сумі 52348,46 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно в рівних частинах на користь ОСОБА_3 судові витрати: сплачений судовий збір в загальній сумі 739,05 грн., вартість витрат за проведення судових експертиз в розмірі 2000,00 грн. та 1800,00 грн., витрати за надання правової допомоги в розмірі 12000,00 грн., а всього витрат в загальній сумі 16539,05 грн. (т.2 а.с.66-72, 108)

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилались на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просили рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначили, що право власності на гаражний бокс НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, а також легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2. ОСОБА_1 набула до укладення шлюбу з ОСОБА_5, тому вказане майно є її особистою приватною власністю. (т.2 а.с.85-92)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6, ОСОБА_2 підтримали скаргу і просили її задовольнити. ОСОБА_3, її представник Ємець М.В. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (т.2 а.с. 150-151)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 74 СК України (у редакції, яка була чинною до 22 грудня 2007 року), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до статті 74 СК України (у редакції Закону України від 22 грудня 2006 року N 524-V), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

Крім того, за положеннями статті 16 Закону України "Про власність", який втратив чинність на підставі Закону України від 27 квітня 2007 року N 997-V "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України", майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснює, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактично шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 і від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом встановлено, що з 1997 року ОСОБА_5 перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_1, а з 09 березня 2007 року офіційно у зареєстрованому шлюбі з останньою.

Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в будь-якому іншому шлюбі не перебували.

26 квітня 2003 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважили ОСОБА_1 або ОСОБА_5 представляти інтереси з питань оформлення права власності, отримання та реєстрації правовстановлюючих документів на належний їм гараж НОМЕР_5 в ГБК "Космос", по АДРЕСА_2 з правом його продажу.(т. 1 а.с. 9)

12 квітня 2005 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на гаражний бокс НОМЕР_5 площею 15.10 кв.м. в ГБК "Космос", по АДРЕСА_2.(т. 1 а.с. 8)

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, у 2006 році був зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, ОСОБА_3 (донька померлого) та ОСОБА_1 (дружина) заявили про прийняття спадщини, а тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 1261, 1268 ЦК України, визнаються такими, що прийняли спадщину. ОСОБА_1 не заперечувала набуття спірного гаражного боксу та автомобіля як спільного майна під час проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрацію шлюбу, складення нею розрахунку вартості ј частини спірного майна, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання.(т. 1 а.с. 227-229)

Доказів укладення письмового договору між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 щодо спірного майна до суду не надано і судом не встановлено.

З огляду на вищевказані вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо набуття спірного гаражного боксу та автомобіля у 2005 році та у 2006 році як спільного майна під час проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реєстрацію шлюбу та належності такого їм на праві спільної сумісної власності із посиланням на норми чинного ЦК України.

Колегія суддів відхилила доводи апелянтів, що спірний автомобіль був придбаний особисто ОСОБА_1 за кредитні кошти, оскільки судом встановлено, що вказаний автомобіль був придбаний в інтересах сім'ї, на час його придбання ОСОБА_1 не мала посвідчення водія, тому вказаним автомобілем керував ОСОБА_5, а погашення кредитної заборгованості відбувалось з коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які на той час проживали однією сім'єю, а з 09 березня 2007 року у зареєстрованому шлюбі.

Тому, частки сторін у спірному спадковому майні (гаражний бокс та автомобіль) складали: ОСОБА_3 - ј частина ( Ѕ частка ОСОБА_5 : 2) та ОСОБА_1 - ѕ частин ( Ѕ частка ОСОБА_5 : 2 + Ѕ частка ОСОБА_1.).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання часткового недійсним свідоцтва про право власності на ј частини гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2 і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в частини ј частки автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, визнання за позивачкою права на спадщину за законом в цій частині спірного майна.

Проте виходячи зі змісту ст. 230 ЦК України, в якій врегульовано правовідносини сторін договору, укладеного під впливом обману, право вимагати визнання його недійсним має сторона, яка діяла під впливом обману.

Тому визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 16 жовтня 2013 року договору дарування в частині ј частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2 із підстав ст. 230 ЦК України заявлених позивачкою ОСОБА_3, яка не є стороною оспорюваного договору, не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, помилковим є висновок районного суду про солідарне стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової компенсації вартості ј частки спірного майна та судових витрат, оскільки передбачених законом підстав для солідарної відповідальності відповідачів судом не встановлено. При цьому, зазначивши про солідарне стягнення в рівних частинах суд першої інстанції не врахував, що таке стягнення суперечить нормам матеріального права (ст.ст. 541, 543 ЦК України), а солідарне стягнення і стягнення в рівних частках є взаємовиключними.

Зробивши висновок, що оспорюваний правочин укладений внаслідок зловмисної домовленості ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог, оскільки таких вимог позивачка ОСОБА_3 не заявляла.

Тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Ухвалюючи в цій частині нове рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом заявленого позивачкою ОСОБА_3 позову є визнання спірного майна набутим за час спільного проживання, як спільної сумісної власності, визнання права на частину спадкового майна та стягнення грошової компенсації належної їй частки.

Згідно з положенням ст. 1280 ЦК України перерозподілу підлягає лише спадкове майно. Тому у справах про перерозподіл спадкового майна суд повинен чітко встановити обсяг спадкової маси, чітко визначити майно, яке до неї входить.

У разі ж продажу (відчуження іншим способом) спадкового майна особою, на користь якої було видано свідоцтво про право на спадщину, як спосіб захисту інтересів спадкоємців судом може бути застосовано передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, що збереглося, або сплати грошової компенсації (ст. 1280 ЦК України).

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-32цс12, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом визначено право ОСОБА_3 на спадщину за законом в частині ј частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2 і ј частки автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, тобто майна яке було об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 з ОСОБА_5

За висновком судового експерта-товарознавця № СЕ-1-2-285/14 від 01 грудня 2014 року, ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 визначена в розмірі 51815.18 грн. та, відповідно, вартість ј частки цього автомобіля - 12 953.80 грн.(т. 1 а.с. 124-129)

За висновком судового експерта-товарознавця № СЕ-1-2-284/14 від 12 лютого 2015 року, ринкова вартість гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2 визначена в розмірі 151 874 грн. та, відповідно, вартість ј частки цього гаражного боксу - 37 968.50 грн.(т. 1 а.с. 130-141)

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 здійснила відчуження цього спірного майна ОСОБА_2, що порушує права ОСОБА_3 як такого ж спадкоємця першої черги за законом як і ОСОБА_1

Так, за свідоцтвом НОМЕР_6 від 27 липня 2013 року про реєстрацію транспортного засобу, легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, був зареєстрований на ім'я ОСОБА_2.(т. 1 а.с. 22)

За нотаріально посвідченим договором від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_1 подарувала доньці ОСОБА_2 гаражний бокс НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2.(т. 1 а.с. 24-27)

При цьому ОСОБА_3 не заявляла вимог про передачу в натурі належної їй частки спірного майна, яке є неподільним, тому, відповідно до положень ст. 1280 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості за належні ОСОБА_3 частки в спадковому майні: за ј частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, в розмірі 37968, 50 грн. та за ј частку за легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2 в розмірі 12953,80 грн., а всього в загальній сумі 50922.30 грн.

За наданими до суду договором від 07 лютого 2013 року, квитанцією за надання правової допомоги позивачкою сплачено 12000 грн. (8000 грн. у 2013 році, 2000 грн. у 2014 році і 2000 грн. у 2015 році) адвокату Ємцю М.В., останній з вересня 2013 року і до ухвалення рішення 30 березня 2016 року складав процесуальні документи, у т.ч. позовну заяву і два уточнення позову, процесуальні заяви, приймав участь в розгляді справи в судових засіданнях районного суду з грудня 2013 року до березня 2016 року, що підтверджується наявними в справі доказами. (т. 1 а.с. 3-5, 39-42, 160-164; т. 1 а.с. 23, 72-81, 209, 216-217; т. 1 а.с. 29-30, 63, 82-83, 165, 218-219; т. 2 а.с. 5, 32, 39-40, 59-65)

Сума цих витрат, на думку колегії суддів, не перевищує розмірів, визначених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року N 4191-VI (1378 грн. х 40% х 22 год. витраченого адвокатом Ємець М.В. часу на ведення справи за період з вересня 2013 року до 30 березня 2016 року), підстав для її зменшення не вбачається.

При цьому, доводів незаконності розрахунку вартості витрат на правову допомогу апеляційна скарга не містить.

Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 16 539.05 грн. судових витрат: 739.05 грн. сплаченого судового збору, 2000,00 грн. та 1800,00 грн. вартості витрат за проведення судових експертиз, 12 000 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом, який приймав участь в судовому засіданні. (т. 1 а.с. 1-2, 59, 60-63, 78-79, 159)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року скасувати в частині визнання недійсним укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 16 жовтня 2013 року договору дарування в частині 1/4 частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК "Космос-66", по АДРЕСА_2, солідарного стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової компенсації вартості часток спірного майна та судових витрат, змінити виключенням з мотивувальної частини рішення висновку про зловмисне відчуження спірного спадкового майна ОСОБА_1, у зв'язку з чим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності в частині ј частки гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2 виданого на ім'я ОСОБА_1, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 08 квітня 2005 року за № 616-С/ГК, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 11 травня 2005 року за № 42714.

Визнати частково недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в частині ј частки легкового автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2., зареєстрованого в 2006 році на ім'я ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом на ј частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, вартість якої складає 37968,50 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом в частині ј частки на легковий автомобіль ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2, вартість якої становить 12953,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 грошову компенсацію вартості за належні їй частки в спадковому майні: за ј частку гаражного боксу НОМЕР_5 в ГБК «Космос-66» по АДРЕСА_2, в розмірі 37968 (тридцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 50 коп., та за ј частку легкового автомобіля ВАЗ-21114, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_2 в розмірі 12953 (дванадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 80 коп., а всього - 50 922 (п'ятдесят тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 судові витрати: 739 (сімсот тридцять дев'ять ) грн. 05 коп. судового збору за розгляд справи районним судом, 3800 (три тисячі вісімсот) грн. витрат за проведення судових експертиз, 12 000 (дванадцять тисяч) грн. витрат за надання правової допомоги, а всього судових витрат в загальній сумі 16539 ( шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 05 коп.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

С.В.Слободянюк

Справа № 22-ц/796/7095/2016

Унікальний номер 760/21103/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Бобровник О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.