ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/464/16-ц
У Х В А Л А

"01" серпня 2016 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

Встановив:

19.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

До початку розгляду справи відповідач надіслав до суду заяву, в якій він просить зупинити провадження у справі, оскільки він на даний час перебуває у відрядженні та на тимчасовому проживанні на території ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки вважає, що з наданої відповідачем копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон не вбачається на який саме період він виїхав за кордон та коли повернеться.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд має право за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони у тривалому службовому відрядженні.

Відповідно до наказу МФУ від 13.03.98 № 59 Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Документами, що підтверджують зв'язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.

Відрядження за кордон здійснюється відповідно до наказу (розпорядження) керівника підприємства після затвердження технічного завдання, в якому визначаються мета виїзду, завдання та очікувані результати відрядження, строк, умови перебування за кордоном (у разі поїздки за запрошенням подається його копія з перекладом), і кошторису витрат. Строк відрядження визначається керівником, але не може перевищувати 60 календарних днів, за винятком випадків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98.

Відповідачем на підтвердження своїх доводів щодо довгострокового відрядження було надано лише ксерокопію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в якому міститься відмітка про прибуття до ОСОБА_3 08.03.2016 року. Інших документів, які б підтверджували його перебування у тривалому службовому відрядженні наказу, перелік яких затверджений наказом МФУ від 13.03.98 № 59 відповідачем надано не було, у звязку з чим суд вважає, що дане клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 202 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Караул