Справа № 439/298/15 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/831/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року у справі за позовом ОСББ «Галина» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по несплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСББ «Галина» про визнання безпідставними нарахування заборгованості, зобов»язання вчинити дії, скасування боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2012 року позивач ОСББ "Галина" звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості по внесках на утримання будинку, прибудинкової території в розмірі 2267 грн. 80 коп., а також понесених судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп.

У свою чергу, в березні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСББ "Галина", у якому просили суд визнати безпідставними нарахування заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за утримання будинку і прибудинкової території на суму 2568 грн. 60 коп.; визнати відсутність договірних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та ОСББ "Галина" у сфері надання послуг по утриманню будинку і прибудинкової території порушенням ст. ст. 19, 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; зобов»язати ОСББ "Галина" укласти з власниками квартири АДРЕСА_1 "Типовий договір" про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території; скасувати заборгованість ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по несплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з січня 2011 року по 31.01.2015 року на суму 2568грн. 60 коп.; скасувати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 борг за 2009-2010 роки в сумі 230 грн. 04 коп., у зв»язку із пропуском строку позовної давності; визнати незаконними, безпідставними отримання послуг по утриманню прибудинкової території по АДРЕСА_1 визнати і прийняти рішення про відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованості за фактично надані послуги по утриманню будинку і прибудинкової території; стягнути з ОСББ "Галина" в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судовий збір 243 грн. 60 коп., що був ними сплачений при зверненні до суду із зустрічним позовом.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСББ «Галина» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по несплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території - задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСББ "Галина" 950 грн. 11 коп. заборгованості по оплаті внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСББ "Галина" 950 грн. 11 коп. заборгованості по оплаті внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСББ «Галина» про визнання безпідставними нарахування заборгованості, зобов»язання вчинити дії, скасування боргу - відмовлено.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилаються на те, що оскаржуване рішення є незаконним, несправедливим, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що повністю не погоджуються з мотивами, викладеними в оскаржуваному рішенні, зокрема, судом невірно визначено суму заборгованості, оскільки ним не застосовано строк позовної давності, таким чином, сума заборгованості збільшена на 109 грн. 34 коп. Окрім того, судом не враховано той факт, що відповідачами сплачено кошти і у березні 2015 року, а саме 99 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Вважають, що суд першої інстанції при вирішенні спору повинен був з»ясувати наявність правових підстав для покладення обов»язку на відповідачів по оплаті послуг, а якщо такий обов»язок існує, то правомірність встановлення вартості послуг позивачем.

Просять рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСББ «Галина» відмовити, а також скасувати рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Судом встановлено, що об»єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галина" є юридичною особою та зареєстроване 27 березня 2008 року.

Відповідно до статуту ОСББ "Галина" таке створене власниками квартир багатоквартирного будинку № 17 на пл.Ринок, № 1, 3 по вул. Аптекаря Калліра, № 2 по вул.Сонячна в м. Броди відповідно до Закону України "Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку" (а.с. 7-12).

Згідно зі Статутом, статус ОСББ "Галина" визначено як юридична особа, завданням і метою діяльності якого є, зокрема, належне утримання будинку та прибудинкової території. Отже, Товариство є управителем будинку.

Закон України «Про житлово - комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають в сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Цей Закон належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово - комунальних послуг.

Стаття 4 вище вказаного Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово - комунальних послуг.

Згідно із ст.13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ОСББ "Галина" в своїй діяльності керується Законами України "Про житлово - комунальні послуги", який є загальним в сфері регулювання організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також спеціальним Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", який визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками житлової квартири №30 в будинку №1 на вул. Аптекаря Калліра в м. Броди. Заяв про членство у ОСББ не подавали, а відтак не є членами такого.

В ОСББ "Галина" з моменту його створення затверджено розмір членського внеску у розмірі 01 грн. 07 коп. 30 серпня 2012 року, згідно протоколу загальних зборів ОСББ "Галина" затверджено розмір членських внесків 01 грн. 31 коп. (а.с. 19,21). Такий тариф діє у ОСББ "Галина" з листопада 2012 року.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що спірні правовідносини між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та Об»єднанням, на момент їх виникнення і до 01 травня 2015 року регулювалися ст.9 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, можуть укладати з об'єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах.

Відповідно до ч.8 ст.22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Отже, законом передбачено обов'язок для осіб, які не є членами об'єднання, оплачувати рахунки, пов'язані із наданням житлово-комунальних послуг.

Згідно з приписами ч.9 ст.22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

А тому, висновки суду першої інстанції про те, що відповідно до даної норми Закону, тягар по сплаті рахунків на утримання будинку та прибудинкової території несуть власники приміщення, незалежно від того користуються вони цим приміщенням, чи ні, є вірним, а твердження відповідачів за первісним позовом, що у них виникло право не сплачувати рахунки, пов»язані із утриманням будинку та прибудинкової території, у випадку, коли вони не користуються житловим приміщенням, є безпідставними.

Як вбачається із розрахунку заборгованості (т.1 а.с.135-138), поданого представником позивача, заборгованість співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за період з січня 2011 року по квітень 2015 року включно становить 2267 грн. 80 коп.

За приписами ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Загальна позовна давність, згідно ст.257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Відповідач заявив про застосування позовної давності, що підтверджується її письмовою заявою.

Як зазначено у ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що відповідачкою ОСОБА_2 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення лише щодо позовних щодо стягнення заборгованості за три роки, що передували часу звернення позивача ОСББ "Галина" до суду, тобто з 20 лютого 2012 року. І тому сума боргу відповідачів за первісним позовом, починаючи з 20 лютого 2012 року становить 1900 грн. 22 коп. І саме про стягнення такої суми із відповідачів на користь позивача ОСББ "Галина" задоволено позов судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо визнання безпідставними нарахування заборгованості за утримання будинку, а також щодо скасування заборгованості відповідачам, та визнання незаконними безпідставні утримання послуг по утриманню прибудинкової території по вул. Калліра, 1 в м. Броди, зобов»язання ОСББ "Галина" укласти з власниками квартири №30, будинку №1 на вул. Калліра, м. Броди, Типового договору про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

До такого висновку суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, прийшов, виходячи з наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обрані відповідачами вище перелічені способи захисту не передбачені ст.16 ЦК України

Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

А відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що позивачами за зустрічним позовом невірно обрано спосіб захисту свого права і заявлено позовну вимогу, яка не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_6