Провадження №2/200/4397/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання укладення договору та стягнення неустойки, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач за первісним позовом) звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач за первісним позовом) про зобовязання укладення договору оренди нерухомого майна домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, б.21, та про стягнення неустойки у сумі 1500,00грн. з ОСОБА_2 на користь позивача.

Позовні вимоги ОСОБА_1, обґрунтовані тим, що на його думку укладений ним 13.09.2016 року з відповідачами ОСОБА_3 договір оренди нерухомого майна дає йому право на укладення в обумовлений договором строк Основного договору оренди. ОСОБА_1 вважає, що відповідно до статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Позивач посилається також на ч. 2 ст. 635 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства; відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його присутності за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ОСОБА_1 не погоджується, в позовних вимогах просить відмовити повністю, в звязку з чим звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, б.21. В обґрунтування свого зустрічного позову ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач за зустрічним позовом) зазначає, що враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_1 виникають сумніви щодо відповідності обєктів оренди Попереднього договору чинним будівельним та архітектурним нормам, а також належності ОСОБА_2 вказаного майна на праві власності, ОСОБА_2 вважає необхідним захистити своє цивільне право шляхом звернення до суду з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, яке є предметом Попереднього договору. ОСОБА_2 посилається на до ст. 392 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До матеріалів справи ОСОБА_2 додані правовстановлюючі документи на земельну ділянку. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його присутності в судових засіданнях за наявними в матеріалах справи матеріалами.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про розгляд справи без присутності сторін, за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали та обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1, зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, письмові матеріали, суд дійшов висновку відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог за первісним позовом та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 за його зустрічним позовом з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено ОСОБА_3 договір. Відповідно до умов вказаного Договору Сторони зобовязались у строк не пізніше 11 жовтня 2016 року на умовах, встановлених вищевказаним Договором, укласти основний договір оренди нерухомого майна - домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, б.21. Сторони домовились, що в строк до 11 жовтня 2016 року має відбутись укладення Договору оренди вищевказаного нерухомого майна, для чого Сторони зобовязались виконати всі юридичні та інші дії, необхідні для укладення договору. У визначений термін укладення договору оренди не відбулось. Позивач вважає, що укладення договору оренди не відбулось з вини ОСОБА_2 Позивачем направлявся на адресу Відповідача лист із запрошенням укласти Договір оренди, однак Відповідач не зявився у визначене місце з неповажних причин.

Згідно п.7 Попереднього договору від 13 вересня 2016 року сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення Основного договору на умовах, передбачених ОСОБА_3 договором, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Розмір неустойки за ухилення від укладання Основного договору складає 1500,00 грн. (одна тисяча пятсот гривень).

Відповідно до п. 3 Попереднього договору Сторони домовились, що Основний договір може бути укладений ними у будь-який час, визначений додатковою домовленістю сторін, але не пізніше строку, визначеного п. 1 Попереднього договору. ОСОБА_2 зобовязався надати позивачу ОСОБА_1 документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, яке мало стати предметом Основного договору оренди, а саме: технічний паспорт, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно) та інші документи і вчинити юридичні дії, які у сукупності необхідні для укладення Основного договору. У порушення вказаного положення Попереднього договору ОСОБА_2 так і не підтвердив права власності, не надав жодних документів на підтвердження належності саме ОСОБА_2 вказаного обєкту нерухомості. У позивача виникли сумніви щодо того факту, чи справді обєкт нерухомого майна, який був предметом Попереднього договору від 13 вересня 2016 року, належить ОСОБА_2 на праві власності.

Суд, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог за первісним позовом, керується наступним правовими нормами.

Стаття 635 Цивільного кодексу України встановлює поняття «попередній договір», відповідно до якої попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. ОСОБА_3 договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Отже, в звязку з тим, що сторонами не додержані вимоги наведеного припису Закону, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_1 виникли сумніви щодо відповідності обєкту оренди Попереднього договору чинним будівельним та архітектурним нормам, а також належності ОСОБА_2 вказаного майна на праві власності, ОСОБА_2, вважаючи необхідним захистити своє цивільне право, звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, яке є предметом Попереднього договору.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 має у власності земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,0448 га за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, 23 та земельну ділянку площею 0,0460га за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ярославська, 21. Копії Державних актів ЯМ №237910 від 03.10.2102р. та ЯК №013750 від 04.09.2012р., що видані Управлінням Держкомземом у м. Дніпропетровськ на земельні ділянки додані до матеріалів справи.

На земельній ділянці, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 та розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ярославського, 21, ОСОБА_2 збудував домоволодіння. Копія Повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП 0 від 05.11.2012р. додана до матеріалів справи.

У Технічному висновку за результатами обстеження про правильне будівництво та відповідності будівельним нормам і правилам житлового будинку лит.А-2, гаража літ.Б та господарських споруд літ. В, літ.Г, літ.Д, літ.Е, літ.Ж і літ. З по вул. Ярославській №21 в м. Дніпропетровськ, виконаного експертом по технічному обстеженню будівель та споруд ОСОБА_4 від 28.09.2016 року, вказано, що будівництво вказаних вище будівель виконано правильно, будинок, гараж та споруди відповідають вимогам державних будівельних норм і правилам та встановлена їх можливість надійної та безпечної експлуатації; всі несучі конструкції, вищевказаних обєктів на момент обстеження дефектів не мають та відносяться до І категорії технічний стан задовільний. Технічний висновок доданий до матеріалів справи.

Оскільки в судовому розгляді справи знайшов підтвердження факт того, що житлові будинки та споруди домоволодіння №21 по вулиці Ярославська у м. Дніпропетровську відповідають вимогам надійності безпечної експлуатації, недоліків не виявлено, правові підстави набуття права власності всіх співвласників домоволодіння, наявну згоду всіх співвласників домоволодіння на розподіл їх часток в спільному домоволодінні, суд приходить до висновку щодо задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213-215, ст.224, 225, 226, 233 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння №21 по вулиці Ярославська у м. Дніпропетровську, яке складається відповідно до технічної документації з житлового будинку лит.А-2 (загальна площа будинку лит.А-2 складає 561,2 кв.м., 1 поверх площею 189,6 кв.м. 2 поверх площею 154,0 кв.м.) , гаража літ. Б та господарських споруд літ.В, літ.Г, літ.Д, літ.Е, літ.Ж і літ.З.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва