Провадження № 2/638/359/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді Задорожного М.І.

при секретарі Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

УСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати за померлим сином ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини будинку № 28 по вул. Лялі Убийвовк в місті Харкові. Розділити спадкове майно та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину будинку № 28 по вул. Лялі Убийвовк в місті Харкові, та ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину будинку № 28 по вул. Лялі Убийвовк в місті Харкові. Визнати за померлим сином ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 550 кв. метрів, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лялі Убийвовк, буд.28. Розділити спадкове майно та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лялі Убийвовк, буд.28. Розділити спадкове майно та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лялі Убийвовк, буд.28.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що між ОСОБА_3 та сином позивачів - ОСОБА_4, був укладений шлюб, який був зареєстрований у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова 20.08.1993 року, актовий запис № 1432 від 20 серпня 1993 року.

19 березня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть за 1-ВЛ № 491792 від 31 березня 2015 року.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_4В, та його дружина ОСОБА_3 за сумісні кошти 11.11.1999 року згідно договору купівлі продажу за АВЕ № 985927, придбали 51/100 (пятдесят одну соту) частку житлового будинку № 28 з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Харкові, вул. Лялі Убийвовк.

Також, 21.12.2000 року ОСОБА_4В, та його дружина ОСОБА_3 за сумісні кошти згідно договору купівлі продажу за АВО № 777520, придбали 49/100 (сорок девять сотих) частин житлового будинку № 28 з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Харкові, вул. Лялі Убий вовк. Вищезазначений будинок був оформлений на імя дружини ОСОБА_3, що підтверджується копіями технічних паспортів з Харківського міського бюро технічної інвентаризації за реєстровими номерами № 43317 від 28.11.2000 року та № 43317 від 14.10.1999 року. Також була приватизована земельна ділянка загальною площею 550 кв. метрів, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лялі Убийвовк, буд. 28.

Після смерті сина 30 квітня 2015 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали особисто до шостої Харківської Державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за №№ 616 та 617.

03 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали особисто до шостої Харківської Державної нотаріальної контори заяви на підставі статті 1273, 1274 Цивільного кодексу України про відкликання заяв про відмову від прийняття спадщини, які були зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 30 квітня 2015 року за № 1317 та № 1318. В той самий день ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви до шостої Харківської Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за № 1315 та № 1316.

При прийнятті вищезазначених заяв позивачі дізнались, що нерухоме майно, а саме будинок № 28 по вул. Лялі Убийвовк м. Харкова не включено до спадкової маси, так як вищезазначений будинок оформлений на відповідача ОСОБА_3, та право позивачів на долю визнання права власності на нерухоме майно маже бути визнано лише судом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_3 та громадянином України ОСОБА_4, був укладений шлюб, який був зареєстрований у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова 20.08.1993 року, актовий запис № 1432 від 20 серпня 1993 року. Копія свідоцтва про укладення шлюбу за 1V-ВЛ № 305677 міститься в матеріалах справи.

19 березня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть за 1-ВЛ № 491792 від 31 березня 2015 року.

ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є батьками померлого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Палацом ново роджених м. Харкова від 12 липня 1974 року за № 429714, копія якого міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.1999 року ОСОБА_3 було придбано 51/100 (пятдесят одну соту) частку житлового будинку № 28 з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Харкові, вул. Лялі Убийвовк, що підтверджується договором купівлі-продажу за АВЕ № 985927.

Також, 21.12.2000 року ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу за АВО № 777520, придбано 49/100 (сорок девять сотих) частин житлового будинку № 28 з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Харкові, вул. Лялі Убийвовк.

Той факт, що вищезазначений будинок був оформлений на імя ОСОБА_3 підтверджується також копіями технічних паспортів з Харківського міського бюро технічної інвентаризації за реєстровими номерами № 43317 від 28.11.2000 року та № 43317 від 14.10.1999 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, була приватизована земельна ділянка загальною площею 550 кв. метрів, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Лялі Убийвовк, буд. 28.

Після смерті сина ОСОБА_4, 30 квітня 2015 року, батьки померлого - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до шостої Харківської Державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 616 та № 617, копії яких містяться в матеріалах справи.

03 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до шостої Харківської Державної нотаріальної контори заяви на підставі статті 1273, 1274 ЦК України про відкликання заяв про відмову від прийняття спадщини, які були зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1317 та № 1318.

03 вересня 2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви до шостої Харківської Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, які були зареєстровані в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1315 та № 1316.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті до життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1278 частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України (далі ЗК) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч. 1 ст. 126 ЗК).

Згідно ст. 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи не містять та в судовому засіданні позивачами не було надано доказів тому, що житловий будинок та земельна ділянка по вул. Лялі Убийвовк № 28 в м. Харкові належала суну позивачів - ОСОБА_4, на день його смерті на праві власності, а тому входить до складу спадкового майна.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачами не надано доказів тому, що ОСОБА_4 за життя звертався в відповідні установи з питанням про визнання його права власності на будинок та на земельну ділянку, на частину яких претендують позивачі по справі та, що він отримав документ, який би посвідчував його право власності, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1278 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 140 Земельного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: