Справа № 305/1479/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Панько В.Ф.

секретарі - Рогач О.Я.,

з участю: представника прокуратури -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника прокурора прокуратури Закарпатської області І.Сендак на рішення Рахівського районного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі Рахівської районної державної адміністрації до Андріюка Дмитра Дмитровича про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Рахівського району Закарпатської області, який діє в інтересах держави в особі Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся в суд з позовом до Андріюка Д.Д. про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач зазначав, що розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації ( далі - Рахівська РДА) Андріюка Д.Д. №51/05 від 13.08.2012 року звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації Бузак І.Ю. по п.3 ст.40 КЗпП України (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року по справі №2а-0770/2866/12, задоволено позов Бузак І.Ю. до Рахівської РДА, яким визнано протиправним та скасовано розпорядженням голови Рахівської РДА, Андріюка Д.Д. №51/05 від 13.08.2012 року про звільнення Бузак І.Ю. з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністрації та поновлено Бузак І.Ю. на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року та стягнуто з Рахівської РДА Закарпатської області на користь Бузак І.Ю. середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43 218,92 грн., виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1641,43 грн.

Т.в.о. голови Рахівської РДА видано розпорядження від 20.11.2014 року №173/04-р "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 13.08.2012 року №51/05 "Про звільнення Бузак І.Ю." та поновлено Бузак І.Ю. на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року та виплачено Бузак І.Ю. середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 гривень

Позивач вказує, що відповідач, як посадова особа на підставі п.8 ст. 134 та ст. 237 КЗпП України несе повну відповідальність за шкоду, заподіяною оплатою працівникові часу вимушеного прогулу при незаконному звільненні з роботи, оскільки Андріюк Д.Д., перебуваючи на посаді голови Рахівської РДА, звільнив Бузак І.Ю.

Також зазначає, що 20.04.2010 року Андріюка Д.Д. призначено головою Рахівської РДА, а 19.03.2014 року останнього звільнено з посади. Водночас, звільнення Андріюка Д.Д. з роботи не звільняє його від матеріальної відповідальності перед позивачем за результати трудової діяльності в період перебування на посаді голови Рахівської РДА, а тому у зв'язку із виплатою Рахівською РДА незаконно звільненій Бузак І.Ю. коштів, у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення вказаної суми з відповідача.

Враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з відповідача 43 218,92 грн. та судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду від 20.10.2015 року у задоволенні позову прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі Рахівської РДА до Андріюка Д.Д. про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено.

Витрати по сплаті судового збору віднесені за рахунок держави.

Не погодившись з вказаним рішенням заступник прокурора прокуратури Закарпатської області І.Сендак подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду є необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача прокурор Андрейчик А.М. просила розглянути справу у відсутності відповідача та його представника, які нез»являються в судові засідання, апеляційну скаргу прокуратури підтримала та просила її задоволити з наведених в ній підстав.

Дана справа знаходиться в провадженні апеляційного суду Закарпатської області з листопада 2015 року.

Відповідач Андріюк Д.Д. про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, однак в судові засідання призначені на 03.03.2016 р.,на 07.04. 2016 р.,на 05.05.2016 р. та на 24.05.2016 р. не з»явився. Надіслав суду заяву що хворіє, однак доказів хвороби суду не надав, та подав клопотання про відкладення справи розглядом на інший термін у зв'язку з своїм відрядженням за межі України.

Новий адвокат Тричинець Н.П., яка по договору - дорученню в апеляційному суді надає відповідачу Андріюку Д.Д. правову допомогу в канцелярії апеляційного суду ознайомилась 08.04.2016 року з матеріалами справи під особистий розпис (а.с.125), про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, але в судові засідання не з»явлалась та двічі подавала письмові клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з її зайнятістю в інших судових процесах.

Згідно вимог ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

За таких обставин чергову неявку відповідача та його представника в судове засідання колегія суддів визнає неповажною причиною та вважає за можливе на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача та його представника.

Представник Рахівської районної державної адміністрації надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора прокуратури Закарпатської області підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.04.2010 року по 19.03.2014 року відповідач Андріюк Д.Д. працював на посаді голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, що стверджується розпорядженнями голови Рахівської РДА №84 від 20.04.2010 року та №28/04-р від 19.03.2014 року (а.с. 13,14).

За час перебування відповідача Андріюка Д.Д. на посаді голови Рахівської РДА, останнім 13.08.2012 року було звільнено з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації Бузак І.Ю. за п.3 ст.40 КЗпП України, тобто за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, що стверджується розпорядженням голови Рахівської РДА №51/05 від 13.08.2012 року (а.с. 11).

Згідно даного розпорядження, підставою для звільнення працівниці Бузак І.Ю. із займаної нею посади являлися: розпорядження голови Рахівської РДА від 11.04.2012 року №36/07 "Про оголошення догани Бузак І.Ю."; розпорядження голови Рахівської РДА від 20.06.2012 року №53/07 "Про оголошення догани Бузак І.Ю."; доповідна записка керівнику апарату та пояснювальна записка Бузак І.Ю. на ім'я керівника апарату райдержадміністрації; лист - погодження профспілкового комітету про звільнення Бузак І.Ю. від 10.08.2012 року №3 (а.с. 9,10).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року визнано протиправним та скасовано розпорядженням голови Рахівської РДА Андріюка Д.Д. №51/05 від 13.08.2012 року про звільнення Бузак І.Ю. з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації. Поновлено Бузак І.Ю. на посаді спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату райдержадміністації з 14.08.2012 року та стягнуто з Рахівської РДА Закарпатської області на користь Бузак І.Ю. середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43 218,92 грн., виходячи з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1641,43 грн. (а.с. 23-29).

Позивачем, Рахівською РДА, виплачено у повному обсязі громадянці Бузак І.Ю. середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.2012 року по 24.10.2014 року в сумі 43218,92 гривень, що стверджується меморіальними ордерами: № 13 від 09.12.2014 року, №14 від 21.12.2014 року, №1 від 19.01.2015 року (а.с. 31-33).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що на час розгляду справи в суді про скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу відповідач Андріюк Д.Д. вже не перебував в трудових відносинах з позивачем Рахівською районною державною адміністрацією та до участі у справі не залучався, а тому суд вважав, що в даному випадку підстав для проведення з нього зазначених стягнень на підставі ст.ст. 134 п.8 , 237 КЗпП України немає.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно п.8 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст. 237 цього Кодексу суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму ВСУ №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Враховуючи те, що судовими рішеннями встановлено незаконність звільнення з роботи Бузак І.Ю., на підставі розпоряджень які видав відповідач, перебуваючи на посаді голови Рахівської РДА, тому саме з Андріюка Д.Д. підлягає стягненню виплаченої Бузак І.Ю. суми шкоди.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування судом норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір сплачений позивачем при подачі апеляційної скарги згідно платіжного доручення № 1233 від 24 грудня 2015 року в розмірі 1218 грн. ( а.с.104).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.2, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора прокуратури Закарпатської області Сендак І. задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 20 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Андріюка Дмитра Дмитровича на користь Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області грошові кошти в сумі 43 218,92 (сорок три тисячі двісті вісімнадцять грн. 92 коп.) грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення Бузак І.Ю. з посади спеціаліста І категорії відділу зв'язків з громадськими організаціями, засобами масової інформації та з питань внутрішньої політики апарату Рахівської райдержадміністрації.

Стягнути з Андріюка Дмитра Дмитровича на користь прокуратури Закарпатської області судовий збір в розмірі 1218 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: