АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Романюк М.М., Козлова С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

02 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання. Позивач вказувала на те, що після розлучення батьків вона проживала з матір'ю, а відповідач сплачував на її утримання аліменти. 06 лютого 2013 року мати померла, на даний час вона мешкає у сім'ї тітки ОСОБА_4, навчається в державному навчальному закладі "Харківське вище професійне училище №6" та отримує стипендію. Можливості працювати вона не має, оскільки навчається за денною формою навчання. Посилаючись на те, що після досягнення нею повноліття відповідач їй не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на період її навчання.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти по 1/6 частині доходу щомісячно на період навчання до 01 липня 2016 року, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про зміну рішення і зменшення розміру аліментів до 1/8 частини його заробітку.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 вказаного Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Зі справи вбачається, що відповідач є батьком позивача, яка навчається в державному навчальному закладі "Харківське вище професійне училище №6" та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги. Термін закінчення навчання 30 червня 2016 року.

Встановивши, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці, бо є працездатним та має стабільні доходи у вигляді заробітної плати; врахувавши його майновий стан, факт того, що ОСОБА_2 має на своєму утриманні малолітню доньку та дружину, суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на утримання позивача аліменти у розмірі 1/6 частину заробітку щомісячно на період навчання до 01 липня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача знаходяться й інші особи, а саме син дружини від першого шлюбу та її бабуся, не заслуговують на увагу, оскільки бабуся отримує пенсію за віком, а на утримання сина дружина апелянта отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника (а.с.26).

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач за власні кошти придбав позивачеві будинок у с.Дмитрівка не є підставою для зміни рішення з огляду на наступне.

Зі справи вбачається, що вказаний будинок було придбано ще в 2008 році, тобто до розірвання шлюбу батьків позивача і доказів про те, що його придбано за кошти відповідача суду не надано. Законними представниками неповнолітнього покупця в договорі купівлі-продажу будинку зазначені як батько так і мати (а.с.41).

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував проти того, що вказаний будинок не придатний для проживання, оскільки знаходиться в занедбаному, напівзруйнованому стані.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач має дохід у вигляді стипендії та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки розмір доходу позивача вказує на те, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу. З пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції вбачається, що розмір його заробітної плати становить приблизно 7 000 - 8 000 грн. на місяць.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його зміни не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_5