АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/572/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2552/16Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир»

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2016 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» до сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Березоволуцьке», ОСОБА_4 про визнання договору поставки недійсним та стягнення грошових коштів,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2016 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» до сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Березоволуцьке», ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів - залишено без розгляду.

Роз'яснено, що позивач після усунення умов, що стали підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалу оскаржив позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати, а справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для провадження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа призначалася до слуханння тричі, але позивач,будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не з'явився в судове засідання, не надавши суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 п. 3 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з»явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалася до розгляду на 25.05.2016 р., позивач належним чином був повідомлений про час та місце її розгляду (а.с. 29), з журналу судового засідання вбачається, що сторони у судове засідання не з»явилися (а.с. 38), справа повторно призначалася до розгляду на 29.06.2016 р., позивач та представник позивача належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 46,58), позивач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи із-за зайнятості представника в іншому процесу (а.с. 48), у судове засідання представник позивача не з»явився (а.с.50-51), справа призначалася до розгляду втретє на 22.07.2016 р., представник позивача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.57), представник позивача брав участь у судовому засіданні (а.с. 61-62), була оголошена перерва у судовому засіданні до 03.08.2016 р., позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 03ю08.2016 р. (а.с.67), але у судове засідання не з»явився (а.с. 69).

З наведеного вище вбачається, що постановляюючи ухвалу про залишення позову без розгляду, місцевий суд не дотримався вимоги ч.1 п. 3 ст. 207 ЦПК України щодо ознаки повторності неявки позивача у судове засідання, яка у даному випадку відсутня, оскільки 22.07.2016 р. представник позивача брав участь у судовому засіданні, а 03.08.2016 р. не з»явився, що вказує на відсутність ознаки повторності.

Отже, місцевим судом не була врахована вимога процесуального законодавства при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, колегія суддів з метою запобігання подальшого порушення вимог процесуального законодавства звертає увагу місцевого суду на недотримання ним правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-942цс16, зокрема не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Як вбачається із позовної заяви, обгрунтовуючи вимоги, позивач вказав, що «04.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» та сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Березоволуцьке» укладено договір поставки № 83-Б, відповідно до умов якого постачальник зобов»язується систаметично передавати у власність покупця молочну сировину (молоко коров»яче незбиране ДСТУ 3662-97, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтраці, охолодженню), а покупець зобов»язується приймати та оплачувати молоко, на умовах та в порядку, визначеному договором, отже між сторонами склалися правовідносини, засновані на умовах договору поставки. Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України однією із істотних умов господарського договору є ціна договору».

Отже, між сторонами договору існує господарський спір.

Вимоги до фізичної особи ОСОБА_4 грунтуються на умовах договору поруки та є цивільно-правовим спором.

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Березоволуцьке» неодноразово у своїх запереченнях та клопотанні просив місцевий суд взяти вище вказане до уваги.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

На даній стадії процесу апеляційний суд позбавлений можливості усунути порушення процесуального закону, т.я предметом апеляційного розгляду за апеляційною скаргою позивача є ухвала місцевого суду про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направлення справи до суду першої інстанції для виконання вимог вище вказаної правової позиції Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313 -315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» - задовольнити частково.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2016 року - скасувати.

Матеріали справи направити до суду першої інстанції для виконанняправової позиції Верховного Суду України у справі № 6-942цс16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

С у д д і: