Провадження № 2/521/2456/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді- Мазун І.А.

при секретарі - Бурдейному В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості, визнання права власності на частку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості, визнання права власності на частку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу належить1/6 частка квартири АДРЕСА_1, що є двокімнатною, тому не може бути виділена у натурі, також посилався на неможливість спільного мешкання із відповідачем, так як між ними склалися неприязнені стосунки, та оскільки відповідач ніколи не мешкала у спірній квартирі, має у власності ? частку іншої квартири, вважає, що припинення права власності на частку в цій квартири не завдасть їй істотної шкоди. Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив припинити право власності відповідача на 1/6 частку спірної квартири із виплатою компенсації її розміру у сумі 136 316,00 гривень, та визнати за ним право власності на цю частку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сидорук Д.С. уточнені позовні вимоги підтримала, надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши наявні у справі докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в спільній частковій власності сторін в наступних частках: 5/6 часток квартири належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.2003 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори, Северовою Н.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1-294 та зареєстрованого у КП «ОБМТІ та РОН» від 21.11.2003 року та на підставі договору дарування від 12.03.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, Вахненко Ю.О., зареєстрованого у реєстрі за № 3-452 та зареєстрованого у КП «ОБМТІ та РОН» від 29.03.2004 року; 1/6 частка квартири належить ОСОБА_2 на підставі рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2005 року, справа № 2-4492/2005, зареєстрованого у реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2005р..

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №7498 від 10.02.2016р. було встановлено, що виділ у натурі 1/6 частки спірної квартири з технічної точки не вбачається можливим. Даним висновком була визначена дійсна ринкова вартість 1/6 частки спірної квартири, розмір якої склав 136 316 гривень.

Згідно з актом про проживання від 05.04.2016 року у квартирі АДРЕСА_1, спочатку мешкав один позивач, а з 2012 року по теперішній час разом з ним також мешкають його син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та їх спільна неповнолітня дитина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2006 року, справа № 2-2240/2006, було вселена відповідачка ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 та згідно із постановою Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси від 03.07.2006 року було відкрито виконавче провадження про вселення її за цим рішенням.

Факт неможливості мешкання у спірній квартирі відповідачкою також було підтверджено у судовому засіданні.

Суд критично ставиться до пояснень відповідачки щодо її необхідності мешкання у спірній квартирі, так як згідно із заявою від 29.09.2006 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, що була складена від її імені і підписана її опікуном ОСОБА_9, вона намір продати належну їй на праві приватної власності 1/6 частку спірної квартири за 131 300,00 гривень.

Крім того відповідачка пояснила суду, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ? частка якої належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2007 року, зареєстрованого 28.02.2007р.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України спірна квартира, яка належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності, є річчю неподільною.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналізуючи вказану вище норму, суд приходить до висновку, що положеннями ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таку правову позицію було визначено у Постанові Верховного Суду України від 15.05.2013р. (справа №6-37цс13).

Як роз'яснено п.1 Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1- 4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

ОСОБА_1 на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України, 10.02.2016 року вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошову суму, визначену експертним висновком в розмірі 136 316, 00 гривень, що підтверджується квитанцією, яка є в матеріалах справи..

Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в яких він посилається, що належна 1/6 частка ОСОБА_2 в спірній квартирі є такою, що не може бути виділена в натурі, так як цей факт встановлено висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7498 від 10.02.2016р.

Враховуючи той факт, що у спірній квартирі мешкають чотири особи, серед яких неповнолітня дитина, суд доходить до висновку, що спільне користування квартирою із відповідачем, є неможливим,, оскільки існують конфліктні відносини між сторонами.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що належна частка ОСОБА_2 в спірній квартирі не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування квартирою є неможливим, припинення право власності на частку не завдасть її інтересам істотної шкоди, так як в її власності є ? частка іншого нерухомого майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.183,365 ЦК України; ст.ст.10,11,57,64,88,209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості, визнання права власності на частку - задовільнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належну їй 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

В рахунок належної ОСОБА_2 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, сплатити їй грошову компенсацію в розмірі 136 316, 00 (сто тридцять шість тисяч триста шістнадцять гривень), яка була зарахована ОСОБА_1 10.02.2016р. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2016р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН