"02" вересня 2016 р.
Справа №642/2259/16-ц
Провадження №642/1050/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановив:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступне: 31 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, було укладено нотаріальний договір позики грошових коштів, посвідчений нотаріусомХарківського міського нотаріального округу Алєксєєвою Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 3099. Відповідно до п.1 Договору ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність та зобов'язався повернути грошові кошти у сумі 300 000,00 грн. строком до 05.11.2013 року. Як вбачається зі змісту абз. 2 п. 4 Договору , ОСОБА_3 засвідчив, що грошові кошти у сумі 3000 000, 00 грн отримані ним повністю. Окрім того, 31.10.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. У договорі поруки вказано « Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за невиконання всіх зобов'язань ОСОБА_3, що виникли з Договору позики грошових коштів від 31.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алєксєєвою Л.В. та зареєстрованогоу реєстрі за № 3099, який був укладений між Кредитором та Боржником». 06.11.2013 року позивачем було вручено під підпис Відповідачу ОСОБА_4 письмову вимогу про виконання зобов'язання за договором позики, у зв'язку з порушенням з боку Відповідача ОСОБА_2 умов договору позики щодо повернення грошових коштів. У встановлений договором термін відповідачі борг не повернули, у зв'язку з чим позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Представник позивача з'явився в судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи( а.с. 17, 25,40). Надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Вказав, що дійсно отримував грошові кошти у позивача, однак, не може їх повернути через скрутне матеріальне становище.

Відповідач, ОСОБА_4, у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи( а.с. 16,26,41). Надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Вказав, що дійсно поручався за ОСОБА_3 перед ОСОБА_2, однак сподівався що той самостійно поверне борг. Зазначив, що на даний час у нього відсутні грошові кошти для повернення боргу.

Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

У відповідності ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, було укладено нотаріальний договір позики грошових коштів, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алєксєєвою Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 3099.(а.с. 7)

Відповідно до п.1 Договору ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність та зобов'язався повернути грошові кошти у сумі 300 000,00 грн. строком до 05.11.2013 року.

Як вбачається зі змісту абз. 2 п. 4 Договору , ОСОБА_3 засвідчив, що грошові кошти у сумі 3000 000, 00 грн. отримані ним повністю. (а.с.7)

Окрім того, 31.10.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. У договорі поруки вказано « Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за невиконання всіх зобов'язань ОСОБА_3, що виникли з Договору позики грошових коштів від 31.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алєксєєвою Л.В. та зареєстрованогоу реєстрі за № 3099, який був укладений між Кредитором та Боржником».( а.с. 8)

06.11.2013 року позивачем було вручено під підпис Відповідачу ОСОБА_4 письмову вимогу про виконання зобов'язання за договором позики, у зв'язку з порушенням з боку Відповідача ОСОБА_2 умов договору позики щодо повернення грошових коштів Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до Постанови ВСУ від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як вбачається зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до статті 553 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що з відповідачів, як із солідарних боржників, повинно бути стягнуто суму боргу за договором позики разом з відсотками.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., за сплачений судовий збір.

На основі ст. 526, 527, 530, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (п.н.НОМЕР_3), зареєстрованого у АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 (п.н. НОМЕР_1), зареєстрованого у АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 (п.н. НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в сумі 565.132 грн. (п'ятсот шістдесят п'ять тисяч сто тридцять дві гривні), яка складається з основної суми заборгованості 300.00,00 грн., 3% річних 21821, 92 грн., індекс інфляції (інфляційні витрати) - 243310,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 2825,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 2825,66 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: