Справа № 185/7332/16-ц
Провадження 2-о/185/327/16
У Х В А Л А

08 вересня 2016 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2016 року (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, загальною площею 44,5 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_1; реєстраційний номер майна.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з характеру правовідносин, які описані у заяві, обєкта нерухомого майна, щодо якого заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, суд приходить до висновку, що із вказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, оскільки оригінал договору купівлі-продажу квартири був втрачений під з бойовими діями, а отримання дублікату у нотаріуса, який посвідчував договір, неможливо.

Разом з цим, ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, законом передбачено інший судовий спосіб захисту прав власника у випадку, зокрема, втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому.

Заявником надано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №65934206 від 16.08.2016 р., за яким заявник є власником нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Беручи до уваги зазначене приходжу до висновку про те, що заявлені вимогиОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, а саме що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, загальною площею 44,5 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_1; реєстраційний номер майна, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право, тому у відкритті провадження в справі необхідно відмовити, матеріали заяви повернути заявникові.

З урахуванням того, що ніхто не може бути позбавлений права на судовий захист порушених прав, вважаю за необхідне розяснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в загальному порядку з відповідним позовом.

Керуючись ст.ст. 122, 256 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Бабій