АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4220/16 Справа № 183/387/16 Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Калиновського А.Б., Лаченкової О.В.,

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 10 листопада 2015 року приблизно о 11:15 год. під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради, що розташована за адресою м. Новомосковськ, вул. Радянська, 14, ОСОБА_3, особисто, публічно за присутності великої кількості осіб поширила про нього недостовірну негативну інформацію, наступного змісту: «Я прошу людей, прошу, прошу вислухайте, хто такий ОСОБА_2, скільки в районі землі з його подачі забрано в людей. В кого єсть державні акти право власності фермерські землі, договора оренди, які не були, що таке, це з Вашої подачі проведена незаконна Інвентаризація землі. Люди, депутати думайте про кого ви зараз будете голосувать і що це взагалі зараз відбувається. ОСОБА_2, ОСОБА_2 продав, продав, взяв, вкрав, я не знаю ну це не як була інвентаризація землі в Новомосковському районі ви розумієте». Вказує, що поширена інформація, яка публічно розповсюджена ОСОБА_3, містить твердження, висловлювання та негативну інформацію, які не відповідають дійсності, зачіпає його інтереси оскільки є неправдивою, та шкодить його діловій репутації, принижує його честь та гідність, а тому негативно характеризує його особисті та ділові якості. Зазначив, що публічно розповсюджена відповідачем недостовірна інформація на сесії Новомосковської міської ради, має бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню тим же способом, у який була розповсюджена ця недостовірна інформація, а саме відповідач ОСОБА_3 має особисто та публічно спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію на найближчий сесії Новомосковської міської ради після набрання рішенням суду законної сили. Оскільки розповсюджена відповідачем недостовірна інформація мала для позивача негативний вплив саме у місті Новомосковську, вказує, що найефективнішим способом спростування недостовірної інформації є розміщення відповідачем відповідного оголошення в Газеті «Новомосковська правда», яка є одним із провідних друкованих засобів масової інформації в місті Новомосковську. Також зазначив, що внаслідок розповсюдження відповідачем недостовірної негативної інформації йому була завдана моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях, у зв'язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, душевних стражданнях, у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також ділової репутації, яку він оцінує у сумі 90 000 грн., тому просив суд визнати недостовірною інформацію, що особисто публічно поширена ОСОБА_3 10 листопада 2015 року приблизно о 11:15 год. під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 14 та зобов'язати ОСОБА_3 особисто спростувати розповсюджену нею недостовірну інформацію шляхом розміщення в Газеті «Новомосковська правда» оголошення із резолютивною частиною рішення у даній справі, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 90 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та судові витрати.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звернувшись із вищезазначеними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 10 листопада 2015 року приблизно о 11:15 год. під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради VII скликання в будівлі Новомосковської міської ради, що розташована за адресою м. Новомосковськ, вул. Радянська, 14, відповідач ОСОБА_3 виступила з промовою, яка містила висловлювання наступного змісту: «Я прошу людей, прошу, прошу вислухайте, хто такий ОСОБА_2, скільки в районі землі з його подачі забрано в людей. В кого єсть державні акти право власності фермерські землі, договора оренди, які не були, що таке, це з Вашої подачі проведена незаконна Інвентаризація землі. Люди, депутати думайте про кого ви зараз будете голосувать і що це взагалі зараз відбувається. ОСОБА_2, ОСОБА_2 продав, продав, взяв, вкрав, я не знаю ну це не як була інвентаризація землі в Новомосковському районі ви розумієте». Вищевказана промова була зафіксована на відеозаписі (а.с.1-4).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 є депутатом Новомосковської міської ради VII скликання, також був обраний секретарем Новомосковської міської ради, а отже, є публічною особою (а.с. 50-56).

Відповідно до ст. 32 Конституції України, фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації.

Згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» роз'яснено, позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно до ст.277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не можуть бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка висловлена, зокрема, у рішенні цього суду у справах «Лінгенс проти Австрії» та в рішенні «Українська прес-група» проти України».

Відповідно ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, позивач є депутатом Новомосковської міської ради VII скликання, а тому є публічною особою, і межі допустимої критики відносно політичного діяча, як такого, ширше, ніж відносно приватної особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2, оскільки твердження відповідача ОСОБА_3, викладені в її промові на сесії Новомосковської міської ради VII скликання, є її оціночними судженнями і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані та не підлягають спростуванню і доведеності їх правдивості відповідно до ст. 277 ЦК України, оскільки вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненою і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач висловлювала не свої оціночні судження, а факти про події, та текст висловлювань відповідача не критика публічної особи, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скаргі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтами не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді