Справа № 308/6533/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі Большаковій А.Г.

за участю представника позивача за первісною позовною заявою (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - ОСОБА_2

представника відповідача за первісною позовною заявою (позивача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

представника відповідача за первісною позовною заявою (третьої особи за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за первісною позовною заявою ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання відсутності права на виділення частки у майні та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що є юридичною особою утвореною підприємствами, які входять до складу її учасників. У червні 2016 року Асоціація «Рівнеагробуд» отримала листи від ОСОБА_5 та ОСОБА_3, з вимогою визначити їм частку в майні асоціації та передати її. Позивач, покликаючись на статут та Господарський кодекс України вказує, що відповідачі не є учасниками Асоціації «Рівнеагробуд», а тому не мають право на отримання майна позивача. У звязку з цим, Асоціація «Рівнеагробуд» змушена звернутися до суду із позовом про визнання відсутнім у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 права на виділення частки у майні позивача.

У процесі розгляду справи, до початку розгляду по суті, відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні майном, мотивуючи її тим, що згідно рішень обласних конференцій Асоціації «Рівнеагробуд» №1 від 04.08.1995 року та №5 від 19.07.2000 року все майно Асоціації було передано у власність трудового колективу. Він є єдиним працівником Асоціації «Рівнеагробуд», а тому вважає себе власником всього майна Асоціації, яка ігнорує його вимоги передати належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512,0 кв.м., у м.Рівне по вул.16 Липня, 10.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року зустрічна позовна заява була прийнята до спільного розгляду з первісною та обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні представник позивача за первісною позовною заявою (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - ОСОБА_2первісні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати відсутнім у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 права на виділення частки у майні Асоціації «Рівнеагробуд». Зустрічний позов заперечив, зазначивши, що він є безпідставним та необґрунтованим.

Представник відповідача за первісною позовною заявою (позивача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення вимог Асоціації «Рівнеагробуд» заперечив.

Адвокат ОСОБА_4, як представник відповідача за первісною позовною заявою (третьої особи за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_5, у судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову, а зустрічні позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи Асоціація «Рівнеагробуд» є юридичною особою, учасниками якої відповідно до Статуту, зареєстрованого 25.06.2014 року державним реєстратором, є 16 юридичних осіб: Березнівський «Райагробуд», ТОВ «Демидівський райагробуд», СП «Степанський агробуд», КП «Здолбунівський райагробуд», ДП «Будсервіс» ТОВ «Сарниагробуд», ТОВ «Універсал-Агробуд», ТОВ «Агробуд-М», ТОВ «Західресурси», КП «ОЗОН», ОК «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд», ТОВ «Рівнепромекобуд», ТОВ «Агротехноекобуд», ТОВ «Райагроекобуд», ТОВ «Рембуд-2014», ТОВ «Рівнеспецагробуд», ТОВ «Техноекобуд-Сервіс».

Статтею 118 ГК України визначено, що обєднанням підприємств є господарська організація, утворена у складі двох або більше підприємств з метою координації їх виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань. Обєднання підприємств утворюються підприємствами на добровільних засадах або за рішенням органів, які відповідно до цього Кодексу та інших законів мають право утворювати обєднання підприємств. В обєднання підприємств можуть входити підприємства, утворені за законодавством інших держав, а підприємства України можуть входити в обєднання підприємств, утворені на території інших держав. Обєднання підприємств утворюються на невизначений строк або як тимчасові обєднання. Обєднання підприємств є юридичною особою.

Як передбачено ч.2 ст.120 ГК України асоціація договірне обєднання, створене з метою постійної координації господарської діяльності підприємств, що обєдналися, шляхом централізації однієї або кількох виробничих та управлінських функцій, розвитку спеціалізації і кооперації виробництва, організації спільних виробництв на основі обєднання учасниками фінансових та матеріальних ресурсів для задоволення переважно господарських потреб учасників асоціації. У статуті асоціації повинно бути зазначено, що вона є господарською асоціацією. Асоціація не має права втручатися у господарську діяльність підприємств учасників асоціації. За рішенням учасників асоціації може бути уповноважена представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями.

Згідно ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обовязків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обовязки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

У червні 2016 року з листом до Асоціації «Рівнеагробуд» звернулася ОСОБА_5, яка є керівником одного із учасників асоціації ТОВ «Агробуд-М», з вимогою визначити їй, як керівнику згаданого товариства, частку в майні асоціації, та передати її для неї. Аналогічний лист надійшов на адресу Асоціації «Рівнеагробуд» від ОСОБА_3 керівника іншого учасника асоціації ТОВ «Агротехноекобуд».

Частинами 1 та 6 статті 122 ГК України встановлено, що господарські обєднання мають вищі органи управління (загальні збори учасників) та утворюють виконавчі органі, передбачені статутом господарського обєднання. Вищий орган господарського обєднання: затверджує статут господарського обєднання та вносить зміни до нього; вирішує питання про прийняття в господарське обєднання нових учасників та виключення учасників з його складу; утворює виконавчий орган господарського обєднання відповідно до його статуту чи договору; вирішує фінансові та інші питання відповідно до установчих документів господарського обєднання. Спори, що виникають між учасниками обєднання, вирішуються в порядку передбаченому статутом обєднання, або в судовому порядку відповідно до закону.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Позивач за первісною позовною заявою звертаючись до суду просить визнати відсутнім у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 права на виділення частки у майні Асоціації «Рівнеагробуд».

Положення чинного законодавства не містять такого способу захисту, як визнання відсутнім права на виділення частки у майні.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що в даному випадку, враховуючи підстави звернення до суду, позивач за первісною позовною заявою - ОСОБА_1 обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд»обрав невірний спосіб захисту, в звязку з чим, такі вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо заявлених ОСОБА_6 вимог про визнання за ним права власності на нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512 кв.м., за адресою Рівненська область, м. Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 10 та зобовязання Асоціацію «Рівнеагробуд» передати позивачу за зустрічним позовом вказану будівлю, суд виходить з наступного:

Судом встановлено, що 15.01.1992 року згідно рішення №7 виконкому ОСОБА_1 міської ради народних депутатів зареєстровано статут ОСОБА_1 обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд». Пунктом 6 розділу ІІІ «Майно і кошти асоціації» вказаного статуту передбачалося, що Асоціація має право продавати належне їй майно, обмінювати, здавати в оренду, передавати за оплату в тимчасове користування, а також списувати його з балансу за рішенням ради Асоціації, а придбані за рахунок кредиту і господарської діяльності трудових колективів основні фонди продавати чи передавати за рішенням ради за попередньою згодою трудового колективу. Вилучення в Асоціації майна та коштів не допускаються, за винятком випадків, передбачених рішенням конференції.

Вказаним статутом від 15.01.1992 року у розділі V «Управління асоціацією» передбачено, що вищим органом Асоціації є конференція її членів, що скликається не менше одного разу на рік. До виключної компетенції вищого органу конференції відносяться такі питання: затвердження статуту і внесення змін до нього за поданням ради, а також затвердження установчого договору; вибори ради; вибори голови Асоціації і встановлення йому посадового окладу; вибори ревізійної комісії; затвердження річних і перспективних планів, програм і звітів Асоціації про їх виконання, визначення основних напрямів діяльності асоціації; затвердження розміру відрахувань від прибутків на створення основних фондів; прийняття рішень про припинення діяльності Асоціації, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; заслуховування звіту голови Асоціації; розгляд та затвердження звітів ради; створення арбітражу Асоціації; обрання уповноважених делегатів для участі в роботі республіканської конференції (зїзду). При систематичному невиконанні завдань по держзамовленню Асоціацією конференція має право позачергово заслухати звіти виконавців і прийняти відповідні рішення. На конференції можуть розглядатись також інші найбільш важливі питання діяльності Асоціації.

04 серпня 1995 року Пятою обласною конференцією ОСОБА_1 обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» прийнято рішення №1 «Про удосконалення управління власністю обласних кооперативних та кооперативно-державних організацій асоціації «Рівнеагробуд» і розмежування з цією метою власності між соціацією та обласними організаціями», відповідно до якого вирішено передати у власність трудовим колективам обласних організацій 49 відсотків майна, яким вони володіють, а 51 відсоток майна обласних організацій залишити у власності засновників підприємств і організацій Асоціації «Рівнеагробуд» з кооперативною і кооперативно-державною власністю та колгоспів-пайовиків; надати правлінню Асоціації «Рівнеагробуд» право господарського володіння та управління майном обласної власності, що належить засновникам Асоціації.

19 липня 2000 року Десятою обласною конференцією ОСОБА_1 обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» прийнято рішення №5 «Про удосконалення управління власністю обласних організацій асоціації «Рівнеагробуд», відповідно до якого вирішено відмовитись на користь трудових колективів організацій обласного підпорядкування від кооперативного майна, яке рішенням Пятої обласної конференції асоціації «Рівнеагробуд» №1 від 4 серпня 1995 року було передано у господарське володіння та управління правлінню Асоціації, залишивши його у власності вказаних організацій.

У відповідності до ст.86 ЦК УРСР, який діяв станом на момент прийняття вищезазначених рішень конференції Асоціації «Рівнеагробуд», передбачалося, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Усі форми власності є рівноправними. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність», що діяв станом на момент прийняття вищезазначених рішень конференції Асоціації «Рівнеагробуд», власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність субєктів права власності. Власник, здійснюючи свої права, зобовязаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. При здійсненні своїх прав і виконанні обовязків власник зобовязаний додержувати моральних засад суспільства. У випадках і в порядку, встановлених законодавчими актами України, діяльність власника може бути обмежено чи припинено, або власника може бути зобовязано допустити обмежене користування його майном іншими особами.

Згідно ст. 20 Закону України «Про власність» субєктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об'єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські обєднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Субєктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Статтею 21 Закону України «Про власність» передбачалося, що обєктом права власності господарського обєднання підприємств і організацій (концерну, асоціації, галузевого, міжгалузевого регіонального обєднання) є майно, добровільно передане йому підприємствами й організаціями, а також набуте в результаті господарської діяльності та на інших підставах, не заборонених законом. До складу обєктів права власності господарського обєднання не входить майно членів цього обєднання. Власністю господарського обєднання є також майно створених ним підприємств. Ці підприємства не мають права вийти із складу обєднання без його згоди. Обєднання не відповідає за зобовязаннями підприємств та організацій, що входять до його складу, а вони не відповідають за зобовязаннями обєднання і один одного, якщо інше не передбачено їх статутами (положеннями) або договором між ними. Майно, яке залишилося після припинення діяльності господарського обєднання, розподіляється між підприємствами та організаціями, що входили до нього.

Згідно із ст.30 Закону України «Про власність» колективний власник самостійно володіє, користується і розпоряджається обєктами власності, які йому належать. Право колективної власності здійснюють вищі органи управління власника (загальні збори, конференції, зїзди тощо). Окремі функції по господарському управлінню колективним майном може бути покладено вищими органами управління власника на створювані ними органи.

Аналогічні норми містяться в ст.319 ЦК України, що діє з 01.01.2004 року, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже судом встановлено, що конференція Асоціації «Рівнеагробуд», як вищий орган управління відповідача за зустрічним позовом, прийняла рішення про розпорядження майном відповідного господарського обєднання, в тому числі шляхом передачі всього майна у власність трудового колективу.

ОСОБА_1 обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» у подальшому змінила назву на ОСОБА_1 обласну асоціацію по сільському будівництву «Рівнеагробуд», що підтверджується відповідним п.1.8 у Статуті, що викладений у новій редакції і зареєстрований державним реєстратором 25.06.2014 року.

Станом на момент розгляду справи у суді трудовий колектив Асоціації «Рівнеагробуд» складається з однієї особи Голови асоціації ОСОБА_3, що підтверджується відповідною довідкою. Тобто, ОСОБА_3, як єдиний член трудового колективу Асоціації «Рівнеагробуд», є власником всього майна відповідача за зустрічним позовом, з урахуванням рішень обласних конференцій Асоціації «Рівнеагробуд» №1 від 04.08.1995 року та №5 від 19.07.2000 року.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що у власності Асоціації «Рівнеагробуд» є лише нежитлова будівля, адміністративний будинок (літ. А-4) загальною площею 1512,0 кв.м. за адресою Рівненська область, м.Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 10, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2016 року.

У звязку з тим, що все майно Асоціації «Рівнеагробуд» було передано у власність трудового колективу згідно рішень конференції, власником такого майна став трудовий колектив, а підстава, на якій таке майно перебувало у власності відповідача за зустрічним позовом відпала. Проте, Асоціація «Рівнеагробуд» не передає позивачу за зустрічним позовом, як єдиному працівнику майно, яке перейшло трудовому колективу у власність, заперечуючи при цьому таке право позивача за зустрічним позовом. ОСОБА_3 16.06.2016 року звернувся до Асоціації «Рівнеагробуд» із вимогою передати йому у власність майно такого господарського обєднання, яка проте, виконана не була.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що ОСОБА_3 є єдиним працівником Асоціації «Рівнеагробуд», а трудовому колективу за рішеннями обласних конференцій Асоціації «Рівнеагробуд» №1 від 04.08.1995 року та №5 від 19.07.2000 року передано у власність все майно такої Асоціації, водночас, відповідач за зустрічним позовом ставить під сумнів набуття трудовим колективом права власності на майно обєднання і не передає його працівникам, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на нежитлову будівлю адміністративний будинок (літ. А-4) загальною площею 1512,0 кв.м. за адресою Рівненська область, м.Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 10, і зобовязати Асоціації «Рівнеагробуд» передати зазначене нерухоме майно для позивача за зустрічним позовом.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом сплачений судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 328, 387, 392 ЦК України, ст. ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні первісної позовної заяви ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання відсутнім права на виділення частки у майні ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про усунення перешкод в користуванні майном -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) право власності на нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1512 кв.м., за адресою Рівненська область, м. Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 10.

Зобовязати ОСОБА_1 обласну асоціацію по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (код 03089383, АДРЕСА_2) передати ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_3) нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4) загальною площею 1512 кв.м., за адресою Рівненська область, м.Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 10.

Стягнути з ОСОБА_1 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.