АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1260/15-ц Номер провадження 22-ц/786/346/16Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Акопян В.І., Гальонкіна С.А.

При секретарі:ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

На рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, який він неодноразово уточнював, посилався на те, що з відповідачкою він перебував у шлюбі з 01.03.2008 року по 14.02.2012 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 В період шлюбу за спільні кошти вони придбали житловий будинок за адресою: Полтавська область, м. Пирятин, пров. Рибальський, 1. Окрім того, ним було придбано деяке майно до і після шлюбу, а також зроблено капітальний ремонт будинку. Прохав здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши йому ? частину спірного будинку, ? частини ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_3 вартість матеріалів та обладнання, витрачену ним на проведення капітального будинку в сумі 19014 грн.(а.с. 2-3, 67-68, 92).

У вересні 2015 року ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4М про визнання права власності на нерухоме майно. Заявою від 23.11.20154 року ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги. Посилалась на те, що з 01.03.2008 року по 14.02.2012 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 За час шлюбу придбали домоволодіння № 1 по пров. Рибальський в м. Пирятин Полтавської області. Вважає, що належна їй частка спірного домоволодіння має бути збільшена до 2/3 частин з огляду на те, що від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 який проживає з позивачкою і який є інвалідом дитинства. Відповідач не регулярно сплачує аліменти, має заборгованість. Прохала визнати домоволодіння № 1 по пров. Рибальський в м. Пирятині Полтавської області об»єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Визнати за нею, ОСОБА_3, право власності на ? частину спірного домоволодіння. Поділити спірне домоволодіння, збільшивши її частку у праві спільної власності з ? до 2/3 ідеальної частини вказаного домоволодіння (а.с. 40-41, 141-142).

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.09.2015 зустрічний позов ОСОБА_3 об»єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 (а.с. 62).

В ході судового розгляду ОСОБА_6 заявив клопотання про залишення його позову без розгляду (а.с. 94).

Ухвалою Пирятинського ра йонного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна (а.с. 168).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Визнано домоволодіння по пров. Рибальський, 1, м. Пирятин Полтавської області об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3, народження 23.03.1987, право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване по пров. Рибальський, 1 м. Пирятин Полтавської області.

Залишено у власності ОСОБА_4, народження 21.01.1985, 1/2 частину домоволодіння, що розташоване по пров. Рибальський, 1 м. Пирятина Полтавської області.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохала рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог відносно поділу домоволодіння № 1 по пров. Рибальський у м. Пирятині Полтавської області, збільшивши її частку з ? до 2/3 ідеальної частини домоволодіння скасувати. Постановити в цій частині нове рішення, яким її позовну вимогу задовольнити. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній частині та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення скарги.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини справи, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року по 25.02.2012 року (а.с. 6).

За час перебування у шлюбі сторони за договором купівлі-продажу від 18.06.2008 року придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по пров. Рибальський, 1 м. Пирятин Полтавської області (а.с.8).

Право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_4М.(а.с. 49).

Місцевим судом також встановлено, що спірне майно було придбане за спільні кошти подружжя у період шлюбу та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд, вірно застосувавши норми ст.ст. 60,70 СК України, прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача про визнання домоволодіння по пров. Рибальський, 1 м. Пирятина Полтавської області об'єктом права спільної сумісної власності сторін та визнання за нею права власності на 1/2 частини вказаного домоволодіння є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В цій частині рішення місцевого суду не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 щодо збільшення частки у праві спільної сумісної власності з ? до 2/3 ідеальної частини, місцевий суд виходив з того, що позивачкою не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть бути підставою для задоволення вказаної позовної вимоги.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Місцевим судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем ОСОБА_3 Остання отримує аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення Пирятинського районного суду від 23.04.2012 року.

Позивач не оскаржувала в судовому порядку розмір заборгованості із сплати аліментів.

Згідно довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Пирятинського РУЮ від 08.12.2015 №03-15, станом на 08.12.2015 заборгованість відповідача ОСОБА_4 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5 становить 1481,08 грн. (з урахуванням суми аліментів, нарахованих на грудень 2015) (а.с.149).

В ході апеляційного розгляду справи представник апелянта повідомив суд про те, що розбір заборгованості по аліментах становить більше 9 000 грн., згідно з останньою довідкою ВДВС. ОСОБА_4 заперечив зазначену суму боргу.

Місцевим судом також встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_4 А Є. є інвалідом дитинства (а.с.45). Позивач ОСОБА_7 перебуває на обліку управління соціального захисту населення та отримує допомогу по догляду за дитиною інвалідом у розмірі 949 грн. (а.с.139).

Встановивши дані обставини, місцевий суд прийшов до вірних висновків щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про збільшенні частки ОСОБА_3 у праві спільної власності з ? до 2/3 ідеальної частини спірного домоволодіння, оскільки позивачкоюне надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть бути підставою для задоволення даних позовних вимог, позивачем не було надано доказів ухилення відповідача від утримання дитини сторін.

Колегія суддів також вважає, що позивачем не доведено факту, що розмір аліментів, які вона отримує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та лікування, що вимагає норма ч. 3 ст. 70 СК України.

Апеляційні скарги не містять нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) П.С. Абрамов

Судді (підписи) В.А. Акопян

ОСОБА_8

З оригіналом згідно: