Справа № 296/9366/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Житлово-будівельний кооператив «Космос» про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 міської ради, у якому просила визнати за нею право спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на майно набуте подружжям під час шлюбу; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 померлого 13 грудня 2014 року.

У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила визнати за нею право в цілому на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 померлого 13 грудня 2014 року (а.с. 147).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 березня 1981 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який 13 грудня 2014 року помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка була набута у власність шляхом сплати до кооперативу «Космос» пайових внесків у період протягом 1987-1993 років, однак свідоцтво про право власності на вказану квартиру не оформлялося, а право власності на нерухоме майно не реєструвалося. Вказує, що у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 звернулися позивач та діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, у звязку з чим просить визнати за нею в цілому право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2015 року за згодою позивача до розгляду справи у якості співвідповідачів залучено інших спадкоємців: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 39-41).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року за згодою позивача проведено заміну неналежного відповідача виконком ОСОБА_5 міської ради на відповідача ОСОБА_5 міську раду (а.с. 131-134).

Позивач та її представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнали, вказували, що на спірне майно не претендують та відмовилися від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_5 міська рада явку свого представника в судове засіданні не забезпечила, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги не визнала (а.с. 145).

Третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Космос» свого представника в судове засіданні не забезпечив, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 36).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 1981 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_6) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №117011 від 03.09.2014 (а.с. 3).

13 грудня 2014 року ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №252231 від 23.12.2014 (а.с.4).

З наявної в матеріалах справи довідки Житлово-будівельного кооперативу «Космос» від 12.08.2015 р. №426 вбачається, що пай за квартиру АДРЕСА_2 виплачений ОСОБА_6 у повному обсязі. Перший пайовий внесок був сплачений в 1987 р., остання сплата у травні 1993 р. (а.с. 9).

Відповідно до довідки КП «Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_5 обласної ради від 13.07.2015 року №4267 за матеріалами інвентаризаційної справи №15701 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 не зареєстровано (а.с. 13).

Відповідно до частин 1 і 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 15 Закону України від 7 лютого 1991 р. № 697-XII "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 р. набуває право власності на цю квартиру, тому в разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Враховуючи, що пайові внески за спірну квартиру були сплачені в період сумісного проживання позивача та її померлого чоловіка ОСОБА_6 та перебування у спільному шлюбі, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_1 та померлому ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів спадкової справи №2/2015 вбачається, що спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1, яка на день смерті чоловіка проживала разом з ним у квартирі АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Космос» від 24.06.2015 № 719, а також діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, які звернулися до нотаріуса із заявами від 05.02.2015 р. про прийняття спадщини після ОСОБА_6 (а.с. 51,65, 91, 119).

Відповідно до копії нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.03.2016 року вбачається, що останні надали свою згоду на оформлення та реєстрацію права власності на цілу квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1 (а.с. 170).

Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 20.07.2015 р. №414/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частини спільного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 частики в спадщині після ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4, у звязку із неподанням документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на вказану квартиру (а.с. 5-6).

Відповідно до роз"яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавець повністю вніс пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_5, а також те, що зазначена квартира належала ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності та відсутність підстав для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6

Водночас, у визнанні права власності на іншу частки спірної квартири АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказане майно на час відкриття спадщини не належала спадкодавцю, а тому не може бути успадкована в силу ст. 1218 ЦК України.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,25 кв.м., житловою площею 37,50 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті 13 грудня 2014 року чоловіка ОСОБА_6.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота