АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору недійсним.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору недійсним залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що про дату, час та місце розгляду справи на 18 лютого 2016 року вона була повідомлення належним чином. Водночас про судове засідання, яке б мало відбутися у приміщенні суду 30 березня 2016 року, вона належним чином не була повідомлена. Вважає, що суд першої інстанції не врахував вимоги статей 169, 207 ЦПК України внаслідок чого передчасно постановив ухвалу про залишення позову без розгляду, оскільки позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а отже у суду були відсутні підстави для залишення її позову без розгляду..

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції, виходив із того, що належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду позивач не з'явилась в судові засідання та від неї не надходило заява про розгляд справи без її участі.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Положення пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв'язку із положеннями статті 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин ( пункт 3 частини першої). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Установлено, що підставою для залишення заяви без розгляду стали неявки позивача в судові засідання на 21 січня 2016 року, 18 лютого 2016 року та 30 березня 2016 року.

Як свідчать матеріали справи, про явку в судове засідання на 21 січня 2016 року позивач повідомлялась безпосередньо в суді, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 25). Позивач в судове засідання 21 січня 2016 року не з′явилась, що стало причиною оголошення по справі перерви на 18 лютого 2016 року (а.с. 27-28 журнал судового засідання). Про явку в судове засідання на 18 лютого 2016 року позивач повідомлялась судом шляхом направлення повісток про виклик до суду (а.с. 31). Судова повістка, адресована позивачу у справі, вручені їй під розписки - 07 лютого 2016 року (а.с. 32). На вказану дату позивач та відповідач в судове засідання не з′явилися, про що складена відповідна довідка (а.с.88). Наступна дата судового розгляду визначена судом 30 березня 2016 року. На вказану дату сторони сповіщались судовою повісткою (а.с. 89). Повістка, адресована позивачу, завчасно вручена останній, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с.95). В судове засідання 30 березня 2016 року сторони не з′явились, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 30 березня 2016 року (а.с. 97).

Виходячи із положень ст. 74, 76 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток; якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування; вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі; у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного судового засідання може бути повідомлено під розписку.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вжито заходів щодо належного сповіщення позивача про розгляд справи на 21 січня 2016 року, 18 лютого 2016 року та 30 березня 2016 року, з яких повторними датами є 18 лютого 2016 року та 30 березня 2016 року. Про отримання позивачем повісток про виклик на вказані дати підтверджується розписками, які долучені до матеріалів справи.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 74, 76 ЦПК України позивач вважається повідомленою належним чином.

Також в матеріалах справи відсутня заява (клопотання) позивача про розгляд справи за її відсутності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленої належним чином, від якої не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності є правильним.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що вона належним чином не була повідомлена про судове засідання на 30 березня 2016 року спростовуються повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому міститься підпис ОСОБА_4 про особисте отримання судової повістки на вказану дату.

Посилання в апеляційній скарзі про подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за її відсутності не знайшли свого документального підтвердження, а навпаки зміст поданих позивачем заяв до суду від 04 лютого 2016 року та 29 березня 2016 року свідчить про те, що позивач наполягала на розгляді справи за її безпосередньою участю (а.с. 33-34, 91).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: