РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: СидорукаЄ.І.

при секретарі: Григорчук В.М.

представника позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суд з первісною позовною заявою до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду 18.07.2012р. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти вони набули предмет рухомого та нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, виділену Обарівською сільською радою Рівненського району, Рівненської області для будівництва та ведення господарства; квартиру №23 в житловому будинку №45 по вул. Вербовій у м. Рівне; незареєстрований трактор МТЗ 80 та сільськогосподарські інструменти до нього плужок, косарка, сівалка; токарний верстат. Просить розділити між ними сумісно набуте майно з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог: визнати за ним право власності на ? частку земельної ділянки виділеної Обарівською сільською радою Рівненського району, Рівненської області для будівництва та ведення господарства, визнати право власності на ? частку квартири №23 в житловому будинку №45 по вул. Вербовій у м. Рівне, визнати право власності на ? частку трактора МТЗ 80 та сільськогосподарські інструменти, та визнати право власності на ? частку тракторного верстату та розділити інше спільно набуте майно (грабачку, два телевізори, спальний гарнітур, м»яку частина, кухонний гарнітур, холодильник, прихожу, стінку, два комп»ютери, пральну машину, два токарних станки, КТН ) по ? частині кожному.

ОСОБА_5 в свою чергу звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та просить стягнути з ОСОБА_4 половину вартості майна, а саме: автомобіля марки УАЗ 3962, р.в. 2000, колір сірий, двигун V=2896 шасі (рама) Y0018492, кузов (коляска) № Y0018522, мікроавтобус та 30 шт. плит перекриття ПК 60.12.8. Вказавши на те, що 24 вересня 2010 року подружжям було придбано автомобіль марки УАЗ 3962, однак даний автомобіль ОСОБА_4 після розірвання шлюбу забрав собі. Також в період шлюбу ними було придбано бетонні плити перекриття ПК 30.12.8 б/у в кількості 30 шт.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Зустрічний позов ОСОБА_5 не визнає та просить відмовити за безпідставністю, оскільки залізобетонні плити, які знаходились в с. Обарів належали його батькові, що підтверджується накладною №131 від 29.07.2009р., а автомобілі та документи на них, знаходились в відповідачки-позивачки ОСОБА_5

Представник позивача-відповідача також підтримала позовні вимоги ОСОБА_4 та просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та визнати за ОСОБА_4 1/2 частки даної квартири, визнати 1/2 частки на земельну ділянку площею 0,0933 га. та розділити інше спільно придбане майно по 1/2 частці кожному.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним позовом не визнає та вважає їх безпідставними з наступних підстав: квартира АДРЕСА_2 є її особистою приватною власністю відповідно ст.. 57 Сімейного кодексу України. Також зазначає, що в її власності на підставі договору дарування від 08.08.2000р. була двокімнатна квартира жилою площею 29,1 кв.м № 22 по вул.. 6-й Гвардійській, 1 в м. Рівне. Однак дана квартира згідно договору міни від 14.03.2001р., укладеного між трьома сторонами була обмінена на квартиру АДРЕСА_2. Щодо земельної ділянки відповідач-позивач зазначає, що їй особисто була виділена Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області, тому вона не являється спільним майном подружжя. Вона скористалась правом на приватизацію земельної ділянки і відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №988146 їй було виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вважає, що вказана земельна ділянка не є спільним майном подружжя у відповідності до ст.. 61 СК України.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала та просила суд відмовити останньому в задоволенні позову та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 37225,35 грн. в рахунок відшкодування половини вартості плит перекриття та автомобіля УАЗ 3962. Крім того вказує, що вищевказана квартира та земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_2. Що стосується сільськогосподарських інструментів, то вказаних інструментів не було, а майно яке знаходиться в квартирі ОСОБА_2 необхідно залишити за нею, оскільки дане майно є власністю ОСОБА_2 Також останній належить на праві приватної власності вищевказана квартира та земельна ділянка.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги про поділ майна подружжя, підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як слідує з ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.. 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду 18.07.2012р.. Під час шлюбу ними було придбано земельну ділянку, як була виділена Обарівською сільською радою Рівненської області, квартиру АДРЕСА_3, майно, яке знаходиться в квартирі, а саме: два телевізори, спальний гарнітур, м»яку частину, кухонний гарнітур, холодильник, прихожу, стінку, два комп»ютери, пральну машинку.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до п. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст.. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні , телевізор, спальний гарнітур, м"яка частина, кухонний гарнітур, холодильник, прихожа, стінка, комп"ютер, пральна машинка знаходяться в квартирі по місцю проживання ОСОБА_2, і сторони в судовому засіданні не заперечують щоб вказане майно залишилось у даній квартирі за ОСОБА_2

Що стосується сільськогосподарської техніки, то з показів ОСОБА_2 та свідків вбачається, що вказаної техніки по місцю проживання батьків ОСОБА_2 немає, і дана техніка ніколи не купувалась.

Що стосується вищевказаної квартири, то судом встановлено, що у власності ОСОБА_2 була квартира по вул. 6-й Гвардійській, 1 в м. Рівне на підставі договору дарування. 14 березня 2001 року на підставі договору міни ОСОБА_2 отримала квартиру АДРЕСА_4. Міна здійснювалась без будь-яких доплат, про що свідчить пункт 4 договору міни.

Стаття 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу , але на підставі договору дарування.

За таких підстав вищевказана квартира є особитою приватною власністю ОСОБА_2

Що стосується земельної ділянки кадастровий номер 020070194, площею 0,0933 га., яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 088146 яка значиться за ОСОБА_5, то суд виходить з наступного.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку, то вказана земельна ділянка була куплена на підставі договору купівлі продажу і зареєстрована за № 189 від 31 травня 2007 року в Обарівській сільській раді. Дана земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Враховуючи те, що вказана земельна ділянка придбана сторонами під час шлюбу і за спільні кошти, хоча і за Державним актом на праві власності на земельну ділянку вона рахується за ОСОБА_5, то вона підлягає поділу по 1/2 частині кожному.

Також під час судового розгляду справи встановлено, що сторонами під час шлюбу було придбано залізобетонні плити на суму 29100 грн. та автомобіль УАЗ, який згідно висновку експерта від 31.03.2016 року становить 45350,70 грн.

За таких підстав, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/2 частини вартості даного майна , що становить 37225,35 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,58,60,82,88,212-215,218,294,296,297 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер № 020070194 площею 0,093 га, яка згідно із Державним актом на праві власності на земельну ділянку серія ЯД № 088146 належить ОСОБА_5

У задоволенні інших вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Залишити за ОСОБА_2 наступне майно, а саме: спальний гарнітур вартістю 8000 грн., м"яку частину вартістю 6000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5000 грн., прихожу вартістю 3000 грн., стінку вартістю 4000 грн. та комп"ютер.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 вартість 1/2 частини автомобіля марки УАЗ у сумі 22675,35 грн., вартість 1/2 залізобетонних плит у сумі 14550 грн. , що становить 37225,35 грн.

Залишити за ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_2 1/2 частини земельну ділянку кадастровий номер № 020070194 площею 0,093 га, яка згідно із Державним актом на праві власності на земельну ділянку серія ЯД № 088146 належить ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Сидорук Є. І.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2016 року.

Суддя: Сидорук Є.І.