Справа № 732/632/16-ц
Провадження № 2/732/281/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Соколова О.О., при секретарі Бруй І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3; за дорученням: ОСОБА_4 до Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, треті особи: Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Реєстраційна служба Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом; -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами розташованого по вулиці Перемоги, № 2 у селі Політрудня Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6.

Позов обґрунтовується тим, що 13 січня 2001 року померла ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 все належне їй майно.

У встановлений законом строк ОСОБА_8, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були подані заяви до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини.

ОСОБА_5 у встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини не звертався, відповідно до законодавства вважається таким. що не прийняв спадщину.

20 квітня 2016 року він подав заяву до суду, що за продовженням строку для подання заяви про прийняття спадщини він звертатись не буде.

Відповідно довідки виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6 належало домоволодіння по вулиці Перемоги, № 2 у селі Політрудня Городнянського району Чернігівської області, первинна реєстрація права власності на який не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6, позивачі успадкували за заповітом по 1/3 частині спадкового будинку з побутовими та господарськими спорудами (1:3=1/3).

Відповідно довідки Городнянського БТІ, спадковий будинок побудований в 1943 році, процент готовності житла 100%. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано, що є перепоною для прийняття спадщини.

У судове засідання представник позивачів не з'явився, завчасно подав заяву, в якій заявив письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЩІК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно довідки сільської ради вказаний будинок належав ОСОБА_6, а будинок відносився до колгоспного двору (а.с.15).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Як встановлено у судовому засіданні позивачі звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_6 не провела первинну реєстрацію права власності на зазначене домоволодіння і правовстановлюючий документ відсутній, це унеможливлює реалізацію спадкових прав позивачів як спадкоємців за заповітом та перешкоджає в реєстрації їх речових прав.

Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1943 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.120,123,529 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, сг.ст.10,11,158,174,197, 209, 212-215, 294 ЦПК України;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці Перемоги, № 2 у селі Політрудня Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок загальною площею 51,2 кв.м., в т.ч. житловою площею 17,2 кв.м., Б-1 сарай, б-1 пригребиця,погріб, 1.ворота з хвірткою, 2.огорожа суцільнам після смерті ОСОБА_6, померлої 13 січня 2001 року в рівних долях по 1/3 частині кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Соколов О.О.