Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1466/16-ц
№ 6/733/36/16
У Х В А Л А

Іменем України

"28" вересня 2016 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю.Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня подання головного державного виконавця Ічнянського РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Ічнянського РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в якому зазначає, що на виконанні у відділі ДВС Ічнянського РУЮ знаходиться виконавчий напис № 2113 від 22 червня 2016 року, виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент - Банк" не виплачених в строк грошових коштів відповідно до кредитного договору від 15 жовтня 2015 року та розрахунку заборгованості в розмірі 19370 (девятнадцять тисяч триста сімдесят) гривень 79 копійок. Боржником добровільно даний виконавчий напис не виконується, борг не сплачується. А тому станом на 28 вересня 2016 року виникла заборгованість по сплаті боргу в розмірі 19370 (девятнадцять тисяч триста сімдесят) гривень 79 копійок. Просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України до виконання зобовязань відносно ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні на виконанні у Ічнянському РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області знаходиться виконавчий напис № 2113 від 22 червня 2016 року, виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акцент - Банк" не виплачених в строк грошових коштів відповідно до кредитного договору від 15 жовтня 2015 року та розрахунку заборгованості в розмірі 19370 (девятнадцять тисяч триста сімдесят) гривень 79 копійок (а.с.3).

Виконавче провадження по даному виконавчому напису відкрито Ічнянським РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області 19 серпня 2016 року (а.с.4).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Статтею 20 Закону України Про державну прикордонну службу України передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно - службової діяльності для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб, яким з мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження».

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду або інших органів, зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначають, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 викликалася до державного виконавця тільки один раз на 22 серпня 2016 року з метою сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Будь-які інші відомості про виклик ОСОБА_2 повторно відсутні. Відсутній також і акт державного виконавця про вихід останнього за місцем проживання боржника, з метою встановлення наявності в останнього належного йому майна.

Таким чином, надані держвиконавцем матеріали не містять доказів про те, що у боржника є об'єктивна можливість сплати заборгованість, а відтак і є намір ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов'язань.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 543, 544 ЦК України, ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Т.В. Карапиш