У Х В А Л А

25.05.2016 Справа №607/18195/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири №89 по проспекті Злуки, 4 в місті Тернополі, укладеного 12 грудня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, удаваним в частині зазначення покупця ОСОБА_3, з моменту його укладення, визнання покупця за вказаним договором купівлі-продажу ОСОБА_1, визнання права власності на квартиру №89 по проспекті Злуки, 4 в місті Тернополі.

Ухвалою суду від 27 листопада 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання удаваним договору купівлі-продажу, визнання покупця за договором купівлі-продажу, визнання права власності на майно.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3, а саме на квартиру №89 по проспекті Злуки, 4 в місті Тернополі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги такі обставини:

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, між сторонами виник спір щодо укладеного 12 грудня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу квартири №89 по проспекті Злуки, 4 в місті Тернополі, та щодо права власності позивача на вказану квартиру.

Як убачається із заяви про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову викликана тим, що відповідач ОСОБА_3 зазначений позов не визнає. В укладеному договорі купівлі-продажу квартири №89 по проспекті Злуки, 4 в місті Тернополі, покупцем квартири значиться відповідач, у той же час покупцем має бути ОСОБА_1, оскільки вона дала кошти на придбання спірної квартири. З цих підстав заявник вважає, що ОСОБА_3 може відчужити вказану квартиру з метою уникнення в подальшому виконання рішення суду.

Разом із тим, заявником не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

За вказаних обставин судом не встановлено підстав, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Висновок суду про необхдіність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача про наміри відповідача відчужити спірне нерухоме майно.

З цих підстав заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя