Справа № 345/2494/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1981/2016
Головуючий у 1 інстанції Бердан Н. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника Управління ДВС Головного територіального

управління юстиції в Івано-Франківської області Сапіжак І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області Сапіжак І.І., за апеляційною скаргою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Пищ Мар'яни Степанівни на ухвалу Калуського міськрайоного суду від 09 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд із указаною скаргою і зазначала, що рішення Калуського міськрайонного суду від 17 чернвя 2015 року зобов'язано управління ПФУ в м.Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з включенням в заробіток, з якого призначалась пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 25.12.2014р. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, а 14.01.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Ухвалою суду від 14.03.2016р. за заявою позивачки роз'яснено, що постановою суду від 17.06.2015р. зобов'язано управління ПФУ в м.Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого призначалась пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 25.12.2014р, тобто в розмірі 82% від суми заробітної плати. Вказана ухвала направлена у відділ ДВС, однак рішення суду так і не було виконано, а 10.02.2016р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Посилаючись на те, що державний виконавець не перевірив правильність виконання рішення боржником, який здійснив перерахунок пенсії у сторону зменшення, а згодом взагалі відмовився здійснювати будь-які перерахунки призначеної пенсії, просила визнати дії державного виконавця неправомірними скасувати постанову старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2016 року та зобов'язанти відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області відновити виконавче провадження на виконання рішення суду від 17 червня 2015 року з урахуванням ухвали суду від 14 березня 2016 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 09 серпня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_3. Визнно дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Сапіжака І.І. неправомірними. Скасовано постанову державного виконавця від 10.02.2016р. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №345/1962/15-а, виданого 23.12.2015р.

Стягнуто з відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_3 551,20 грн понесених нею судових витрат.

Не погоджуючись з ухвалою суду, в.о. начальник відділу примусового виконання рішень Пищ М.С. подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової про відмову у задоволенні скарги, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що постанову про закінчення виконавчого провадження винесено державним виконавцем 10 лютого 2016 року, визнав дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Сапіжака І.І. неправомірними, обґрунтовуючи дане ухвалою від 14 березня 2016 року, яка набрала законної сил 10 травня 2016 року про роз'яснення судового рішення, що свідчить про відсутність порушення органом ДВС норм закону. Крім цього, не встановлено наявність у державного виконавця повноважень щодо зупинення виконавчого провадження після того, як воно вже було виконано боржником.

У судовому засіданні Сапіжак І.І. апеляційну скаргу підтримала, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоч у встановленому законом порядку була повідомлена про час і місце розгляду справи, що відповідно ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часкове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не застосував всіх заходів для повного виконання постанови суду від 17.06.2015р., оскільки належним чином не перевірив правильність виконання рішення боржником, який здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_3 в сторону зменшення та повністю постанову суду не виконав. У зв'язку з цим, суд скасував постанову державного виконавця від 10.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №345/1962/15-а, виданого 23.12.2015 року. Оскільки скаржниця про постанову про закінчення виконавчого провадження дізналася 07.07.2016р. з листа-відповіді начальника відділу примусового виконання рішень, то суд вважав, що ОСОБА_3 строк звернення до суду, передбачений ст.385 ЦПК України не пропущений.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2015 року постановою Калуського міськрайонного суду зобов'язано управління ПФУ в м.Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок призначеної пенсії з включенням заробітку, з якого призначалась пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 25.12.2014р. (а.с.5-7)

14 січня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Сапіжаком І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа, що був виданий на підставі постанови суду від 17.06.2015р. Постанова про відкриття виконавчого провадження не оскаржувалась. (а.с.11)

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом установлено, що суд першої інстанції, зазначивши загальні формальні фрази щодо не відповідності дій державного виконавця Закону України "Про виконавче провадження", не конкретизував їх норми і не зазначив відповідних мотивів.

Крім цього, скасовуючи постанову державного виконавця від 10.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №345/1962/15-а, виданого 23.12.2015 року, суд першої інстанції не звернув уваги про відсутність у матеріалах справи копії зазначеної постанови. Отже, передчасно прийшов висновку про незаконність такої постанови.

Відповідно до положень ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За наведених обставин, ухвала суду від 09 серпня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Пищ Мар'яни Степанівни здовольнити частково. Ухвалу Калуського міськрайоного суду від 09 серпня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

І.О.Максюта