Справа №482/693/15-ц 26.05.2016 26.05.2016 26.05.2016
Провадження №22-ц/784/1335/16
Категорія 59 Суддя першої інстанції: Баранкевич В.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенко О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та застосування наслідків його недійсності

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання довіреності удаваним правочином, який приховує договір купівлі-продажу.

Позивач зазначав, що 16 березня 2011 року він придбав у ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_4, автомобіль СНЕVROLET АVЕО, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 про що на ім'я позивача була видане генеральне доручення.

У травні 2012 року на стаціонарному посту «Умань» , розташованому на 209 км автодороги Київ-Одеса, працівниками дорожно-патрульної служби роти ДПС УДАЇ УМВС України в Черкаській області зупинено зазначений автомобіль, під керуванням позивача, та останньому було повідомлено про те, що затримання та вилучення зазначеного автомобіля відбувається на підставі постанови заступника начальника ВДВС Баштанського РУЮ Миколаївської області від 15 лютого 2012 року ВП № 29459239 про розшук транспортного засобу. Після цього затриманий автомобіль було доставлено працівниками роти ДПС УДАЇ УМВС України в Черкаській області на спеціальний майданчик тимчасового утримання затриманого транспорту.

В процесі з'ясування причин вилучення транспортного засобу позивачу стало відомо, що 14 серпня 2009 року між ОСОБА_6М та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за яким позикодавцем виступала ОСОБА_6, предметом забезпечення за цим договором був вищезазначений автомобіль. Проте, незважаючи на наявність вказаного обтяження рухомого майна, у січні 2011 року ОСОБА_4 здійснив так званий «обмін» забезпеченого заставою вказаного легкового автомобіля на мікроавтобус, що належав відповідачу ОСОБА_5 У зв'язку з цим, ОСОБА_4 видано довіреність, якою він уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися вищевказаним легковим автомобілем.

У березні 2011 року ОСОБА_6, яка була заставодержателем вищезазначеного автомобіля, звернулась до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 14 серпня 2009 року. Рішенням цього суду від 16 травня 2011 року та додатковим рішенням від 23 травня 2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором позики від 14 серпня 2009 року та витрати, понесені по справі, а усього стягнуто 36 996 грн. 21 коп., шляхом звернення стягнення на предмет застави - спірний автомобіль, що належить ОСОБА_4

В ході виконання судових рішень ВДВС зазначений транспортний засіб було передано у власність стягувачу ОСОБА_6

Посилаючись на те, що внаслідок вчинення недійсного правочину через обман, його позбавлено можливості користування та розпорядження спірним автомобілем, чим завдано моральної шкоди та уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки СНЕVROLET АVЕО, у вигляді розписки ОСОБА_5 про те, що він продав ОСОБА_2 зазначений автомобіль згідно з «генеральним дорученням» за 6 300 доларів США та розписки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 гроші в сумі 6 300 дол. США за вказаний автомобіль, за що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 зазначений автомобіль та генеральне доручення ВРЕ 932625, посвідчене 16 березня 2011 року Одеською нотаріальною конторою. Застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу автомобіля, стягнувши з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь майнові збитки у розмірі 277 984 грн. 70 коп., 60 899 гривень моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 р. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду та постановити нове про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2011 року ОСОБА_4 видав на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нотаріально посвідчену довіренність на право керування та розпорядження належним йому автомобілем СНЕVROLET АVЕО, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 строком на п'ять років, до 13 січня 2016 року.

Вподальшому, 16 березня 2011 року, ОСОБА_5, діючи від імені ОСОБА_4, видав на ім'я ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем СНЕVROLET АVЕО, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 строком до 13 січня 2016 року з правом тимчасового виїзду за кордон.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу від 3 вересня 2005 р. ОСОБА_4 є власником автомобіля СНЕVROLET АVЕО, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 травня 2011 року та додатковим рішенням цього ж суду від 23 травня 2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором позики від 14 серпня 2009 року та витрати, понесені по справі, а усього стягнуто 36 996 грн. 21 коп., шляхом звернення стягнення на предмет застави - спірний автомобіль, що належить ОСОБА_4

В процесі виконання судових рішень ВДВС Баштанського РУЮ зазначений транспортний засіб було передано у власність стягувачу ОСОБА_6

Звертаючись до суду, позивач вважав, що між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу.

Разом з цим, загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-688/цс15 від 16 грудня 2015 року, яка відповідно до ст. 370-1 є обов'язковою для застосування.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що не можна вважати укладеним договором купівлі-продажу видачу на ім'я позивача довіреності на право експлуатації та розпорядження транспортним засобом , строк дії якої на час розгляду справи закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є неодержання стороною(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на моменту вчинення правочину. Не може бути визнанний недійсним право чин, який не вчинено.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними», судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину ( ст.ст. 205-210, 640 ЦК).

Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у якому відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладання. Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також право чин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє у задоволенні позову про визнання правочинів недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за позивачем, тому визнати недійсним договір який не укладався та застосувати наслідки недійсності неукладеного договору купівлі-продажу неможливо.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 4 березня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді О.О. Данилова

І.В. Лівінський