АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5758/16 Головуючий 1 інстанції: Срокіна І.І.
Справа № 639/4386/16-ц Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коровіна С.Г.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування на квартиру фіктивним вчиненим під впливом тяжких обставин, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири фіктивним, вчиненим під впливом тяжких обставин.

31.05.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 «б», де вона зареєстрована. Позивачка просила забезпечити позов у звязку із тим, що з квартири її вигнали, вона вважає, що можливий продаж цього майна.

Крім того, вона подала заяву про звільнення її від сплати судового збору як інваліда другої групи, посилаючись при цьому на тяжке майнове становище. Тяжке майнове становище вона обґрунтовувала тим, що недавно вона перенесла інсульт, а також коли вона лікувалася, її речі із квартири викинули.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2016 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2016 року скасувати в частині відмови у звільненні від сплати судового збору.

В обґрунтування скарги зазначено, що при поданні заяви про звільнення від сплати судового збору нею було додано довідку, згідно якої вона є інвалідом другої групи, а отже має право на пільги відносно сплати судового збору.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2, який укладено між нею та ОСОБА_3 18.04.2012 року. з метою забезпечення позову ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.14). Крім того вона просила звільнити її від сплати судового збору. Вона посилалася на те, що є інвалідом другої групи, недавно перенесла інсульт і знаходиться у скрутному матеріальному стані.

Ухвалою суду у задоволення клопотання про звільнення її від оплати судового збору відмовлено, заяву повернуто ОСОБА_1

З таким висновком суду погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено :1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов ;2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, а підстави звільнення її від сплати судового збору заявник обґрунтував тим, що вона є інвалідом другої групи і за майновим станом не може оплатити судовий збір.

Згідно матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом другої групи (а.с.3) з травня 2016 року. Як зазначала позивач у неї тяжкий стан здоровя після перенесеного інсульту. Крім того до кінця травні 2016 року вона знаходилася на амбулаторному лікуванні (а.с.11).

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторін, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті , суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Суд першої інстанції належним чином не перевірив майновий стан позивача і не врахував його клопотання щодо скрутного майнового стану.

Посилання суду на те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.4 ст.151 ЦПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Зазначена норма закону регулює можливість суду забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. Позовні вимоги ОСОБА_1 не повязані з порушенням права інтелектуальної власності, а повязано з визнанням договору дарування квартири недійсним. До заяви про забезпечення позов дійсно не надано документу про підтвердження сплати судового збору, оскільки саме про звільнення від сплати судового збору при розгляді такої заяви просила ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільненні від сплати судового збору та повертаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд також помилково посилався на п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді справ про забезпечення позову». Відповідно до абзацу 3 п.6 Зазначеної Постанови передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір») здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI). Відповідно до п.9 ст.5 зазначеного Закону від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, суд з цим погодився і прийняв позов без сплати судового збору, то підстав вимагати від ОСОБА_1М, сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову є необґрунтованим. Такі дії судді не ґрунтується на законі. Ухвала суду підлягає скасуванню, а питання про забезпечення позову поверненню на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 313, 314. 315, 317. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 червня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий

Судді -