УХВАЛА

іменем україни

05 вересня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Солом?янської в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд зобов?язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не втручатись у життя сім?ї позивачки (її та її сина) та усунути перешкоди в користуванні мною - ОСОБА_2 житловим приміщенням (квартирою), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вселення мене - ОСОБА_2 з моїм сином - ОСОБА_3 до даної квартири та передачі мені ключів від неї та забороною вчинення будь-яких дій, що перешкоджають користуватись жилим приміщенням, відповідно до його призначення.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

У справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Кожна сторона має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо предметом спору є спірні права чи обов?язки кількох позивачів або відповідачів. (ст..ст. 26, 30, 31, 32 ЦПК України)

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що при зверненні з позовом до суду в якості позивача, для цієї особи повинні настати правові наслідки, у вигляді задоволення чи не задоволення її вимог. Тобто, прохальна частина позовної заяви повинна містити вимоги щодо прав та обов?язків кожного із вказаних у вступній частині позову осіб, як позивачів. В свою чергу, позивачем зазначається, що вона звертається до суду з позовом не самостійно, щодо власних інтересів, а виступає в ролі представника малолітнього сина. Проте, позовні вимоги, в частині усунення перешкод в користуванні квартирою стосуються лише безпосередньо ОСОБА_2, а подальший контекст позовних вимог визначаючий шлях усунення визначений як вселення ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_3

А тому, позивачу необхідно визначитись зі складом осіб, які приймають участь у справі та їх статусом, а також з позовними вимогами в цій частині.

Крім того, є незрозумілою частина позовної вимоги, яка стосується зобов?язання відповідачів не втручатись у життя сім?ї позивача (її та її сина). В порушення імперативних вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не викладено жодних обставин, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги в цій частині та не зазначено і не надано суду будь-яких доказів на підтвердження факту існування такого втручання, законодавчого регулювання таких обставин та підстав звернення в одному провадженні з двома не пов?язаними між собою позовними вимогами, як усунення перешкод у користуванні приміщенням та заборони втручання в сімейне життя.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідачі по даній справі є рідними батьком, бабусею та дідусем її малолітнього сина і в разі існування будь-яких сімейних спорів між позивачем та відповідачами, невідповідної поведінки та відношення до малолітнього, що унеможливлюють його нормальний фізичний та духовний розвиток позивач може звернутись до суду з позовом, із зазначенням підстав для отримання такої заборони на втручання в сімейне життя.

Крім того, є незрозумілою вимога позивача в частині зобов?язання відповідачів передати останній ключі від спірного житлового приміщення. Адже, за твердженням самої позивачки, між нею та відповідачами існує домовленість про проживання її разом з малолітнім сином в спірній квартирі до 01.09.2016 року. Будь-яких доказів на підтвердження факту відсутності у позивача ключів від квартири останньою не надано, будь-яких обґрунтувань даної вимоги позивачем не зазначено.

Позивач також просить ухвалити рішення, яким заборонити відповідачам вчинення будь-яких дій, що перешкоджають користуватись жилим приміщенням, відповідно до його призначення.

Разом з тим, у позовній заяві не зазначено які перешкоди чиняться відповідачами кожному з позивачів, в чому полягають такі перешкоди, в яких діях відповідачів проявляються такі перешкоди стосовно кожного позивача та не зазначені докази на підтвердження порушення прав кожного з позивачів. Адже, сама ОСОБА_2 стверджує в своїй позовній заяві про наявність двосторонньої домовленості між нею та відповідачами про досудове врегулювання конфлікту, який в них виник.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами немайнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Окрім того, відповідно до п.10 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати", в разі заявлення декількох вимог, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено три різні вимоги немайнового характеру (не зважаючи на їх письмове оформлення в одному абзаці), то за сплату кожної вимоги слід представити суду оригінал відповідної квитанції.

Відтак позивачу належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Солом?янської в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні квартирою - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк