У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося в суд з позовом і вказало на те, що 24 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 64 000 доларів США на строк до 23 лютого 2029 року зі сплатою 12 % річних.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався повертати кредит та сплачувати проценти у визначений графіком строк шляхом внесення щомісячно ануїтентних платежів.

Однак умови договору позичальником належним чином не виконувались, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2015 року заборгованість за тілом кредиту становила 57 335,17 доларів США, заборгованість за процентами - 5 676,98 доларів США, пеня за прострочення сплати тіла кредиту - 9 833 грн 35 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 23 641грн 97 коп.

24 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2, ОСОБА_4 було укладено окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 012,15 доларів США та 33475 грн 32 коп., а також судові витрати у справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 63 012, 15 доларів США (еквівалент - 1 477 717 грн 15 коп.) боргу по тілу кредиту та процентам за користування ним, 20 000 грн пені за договором про надання споживчого кредиту від 24 липня 2008 року № 0.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 63 012, 15 доларів США (еквівалент - 1 477 717 грн 15 коп.) боргу по тілу кредиту та процентам за користування ним, 20 000 грн пені за договором про надання споживчого кредиту від 24 липня 2008 року № 0.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в сумі по 7 627 грн 34 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у зв'язку з невиконанням позичальником взятих на себе за кредитним договором фінансових зобов'язань, утворилась заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителів.

Крім цього, суди попередніх інстанцій обґрунтовано, врахувавши складні сімейні та фінансові обставини позичальника та керуючись ч.3 ст. 551 ЦК України зменшили розмір неустойки з 33 475 грн 32 коп. до 20 000 грн.

Питання розподілу судових витрат між сторонами було вирішено судами з дотриманням вимог ст. 88 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко