Справа № 439/859/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 грудня 2016 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління МВС України у Львівській області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2звернувся в суд з позовом до Прокуратури Львівської області , Головного управління Національної поліції Львівської області, Державного казначейства України, у якій він просить суд постановити рішення, яким стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 2 000 000 грн. 00 коп. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 2011 року прокурором Бродівського району Львівської області ОСОБА_3 порушено кримінальну справу відносно старшого інспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 та інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 за ознаками злочинів,передбачених ч.3 ст.364,4.3 ст.368 КК України за заявою ОСОБА_5 щодо вимагання і отримання від нього хабара інспекторами ВДАІ Бродівського району Молінським Р.К. та Машкевичем О.С. Провадження досудового розслідування в кримінальній справі було доручено слідчому прокуратури Бродівського району ОСОБА_6, який прийняв кримінальну справу до свого провадження 05.09.2011 року. 27.12.2011 року відносно ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд та предявлено обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 364, ч.3 ст. 368 КК України. 21.10.2011 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 1037 від 06.09.2011 року начальника ГУ МВС України у Львівській області за вчинення дисциплінарного проступку (порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочинів,передбачених ч.3 ст.364,ч.3 ст.368 КК України) та звільнено з ОВС.

07.05.2014 року Буський районний суд Львівської області розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.364,ч3 ст.368.ч.2 ст.342 КК України та ОСОБА_4 за ч.1 ст.364,ч.3 ст.368,ч.1 ст.364 КК України,постановив виправдувальний вирок, згідно якого ОСОБА_2 визнано невинуватим та виправдано за предявленим обвинуваченням за ч.1 ст.364,ч.3 ст.368. ч.2 ст.342 КК України у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні цих злочинів. ОСОБА_4 визнано невинуватим та виправдано за предявленим обвинуваченням за ч.1 ст.364,ч.3 ст.368,ч.1 ст.364 КК України у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні цих злочинів.

Прокурором Бродівського району було подано апеляцію на вирок Буського районного суду від 07 травня 2014 року і ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.10.2014 року вирок Буського районного суду Львівської області від 07 травня 2014 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд до цього ж суду першої інстанції в іншому складі суду.

05 травня 2016 року Буський районний суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.3 ст.364,ч.3 ст.368,ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.364,ч.3 ст.368,ч.3 ст.364 КК України, постановив виправдувальний вирок за яким ОСОБА_2 визнано невинуватим та виправдано за предявленим обвинуваченням за ч.3 ст.364,ч.3 ст.368 КК України у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні цих злочинів.

У зв?язку із незаконним кримінальним переслідуванням, починаючи з 03 вересня 2011 року, позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він пережив значних і тривалих в часі душевних страждань, починаючи з моменту порушення кримінальну справу і до 05 травня 2016 року, коли було постановлено виправдувальний вирок Буського районного суду Львівської області, який набрав законної сили. Протягом цих майже пяти років кримінального переслідування були порушені його нормальні життєві звязки, він був позбавлений можливості працювати в органах внутрішніх справ та матеріально забезпечувати свою сімю, також був змушений систематично зявлятись для проведення слідчих дій, неодноразових допитів, очних ставок, предявлення обвинувачення, відносно нього були порушені кримінальні справи за ст.ст. 364 ч.2,ст..368 ч.2 КК України, проводилися обшуки за місцем роботи та місцем проживання, приєднано до справи як речовий доказ мій мобільний телефон «Samsung DUOS», тривалий проміжок часу він був змушений відвідувати судові засідання, яких було більше 50. Неодноразово судові засідання відкладались у звязку з різних причин і основною причиною була неявка до суду свідків обвинувачення. Він та члени його сімї весь цей час перебували у напрузі. Це, безперечно вплинуло на стан його здоровя, а також на стан здоровя його батьків. Його батько після вищевказаних подій переніс інфаркт та операцію на серці, в нього різко погіршився стан здоровя, загострилися хронічні захворювання. Його ділова репутація, як чесного працівника ОВС була безпідставно підірвана, оскільки про притягнення його до кримінальної відповідальності стало відомо його знайомим, друзям, а також його незаконно було звільнено з ОВС. В засобах масової інформації зявилися публікації, щодо обставин, які стали підставами для порушення кримінальної справи відносно нього. Він за час перебування під слідством та судом протягом тривалого періоду зазнав значної моральної шкоди, яка виявилась у: приниженні честі, гідності, як людини, престижу та ділової репутації чесного працівника ОВС,відносно нього безпідставно та незаконно було порушено кримінальні справи, предявлено обвинувачення та обрано запобіжний захід, приєднано як речовий доказ до справи його мобільний телефон «Samsung DUOS»; порушенні права недоторканості приватного житла,повязаного з проведення обшуку за місцем його проживання, за місцем роботи; порушенні нормальних життєвих зв'язків, порушенні стосунків з оточуючимилюдьми.Він протягом тривалого проміжку часу був змушений зявлятися для проведення допитів та інших слідчих дій, був змушений виконувати вимоги підписки про невиїзд і був обмежений в можливості вільно пересуватись, щоб заробляти кошти для матеріального забезпечення його сімї, був змушений доводити його невинуватість у суді, відчув негативний осуд з боку громадськості, знайомих та друзів.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7, в судовому засіданні позов підтримали просять його задовольнити.

Відповідач Прокуратура Львівської області, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідач - Державна казначейська служба України, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач - ГУНП у Львівській області участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач ГУМВС України у Львівській області, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задовлення, виходячи із таких міркувань.

05.05.2016 Буським районним судом Львівської області, був ухвалений виправдувальний вирок, відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно з яким ОСОБА_2 визнаний невинуватим у пред'явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 364, ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 342 КК України та виправданий у зв'язку із недоведеністю його вини. Вказаний вирок не оскаржувався та набрав законної сили 25.05.2016р. (а.с. 6-10).

Згідно з частинами 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Порядок відшкодування вищевказаної шкоди встановлений Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" (в редакції, яка діяла на момент притягнення ОСОБА_2 як обвинуваченого 27.12.011р.), (далі Закон).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у разі постановлення виправдувального вироку суду.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються моральна шкода.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 4 Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 13 Закону, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відшкодування моральної шкоди відповідно до ч.1 ст.4 Закону провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Абзацом 2 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"роз'яснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Суд вважає доведеним те, що позивач ОСОБА_2 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого.

Моральна шкода, що заподіяна ОСОБА_2 полягає в тому, що незаконним кримінальним переслідуванням, починаючи з 27 грудня 2011 року, тобто з моменту притягнення його як обвинуваченого і до 05 травня 2016 року ухвалення виправдувального вироку , позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він пережив значних і тривалих в часі душевних страждань. Протягом 52 місяців та 8 днів кримінального переслідування були порушені нормальні життєві звязки ОСОБА_2 ОСОБА_6 цей час до нього було застосовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, який обмежував його право на вільне пересування. Протягом зазначеного часу ОСОБА_8 змушений систематично зявлятись для проведення слідчих дій, у його помешканні проведено обшук. Тривалий проміжок часу він був змушений неодноразово відвідувати судові засідання, що безперечно порушило його нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

ОСОБА_2 перебував під слідством та судом 52 місяці 8 днів (з 27 грудня 2011 року, тобто з моменту притягнення його як обвинуваченого і до 05 травня 2016 року ухвалення виправдувального вироку).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", розмір мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 по 31.12.2016, тобто станом на час розгляду справи становить 1600 гривень на місяць.

А тому, виходячи із вимог ст. 13 Закону, суд вважає, що розмір відшкодування ОСОБА_2 за спричинену йому моральну шкоду повинен становити 83 733 гривні 33 копійки.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 59, 60, 209, 213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 83 733 (вісімдесят три тисячі сімсот тридцять три) гривні 33 коп., як відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_9