Справа № 738/987/16-ц
№ провадження 2/738/234/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складi:

суддi ОСОБА_1,

при секретарі Костюка І.А.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Слобідської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Слобідської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що 24 січня 1997 року помер їх батько та чоловік - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області та інше майно. Його спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_3. 02 березня 2009 року померла бабуся - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на частку в житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцем після померлої ОСОБА_7 є її онук ОСОБА_4 При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку домогосподарства, позивачам розяснено, що отримати дане свідоцтво вони не можуть із-за відсутності правовстановлюючих документів, в звязку з чим запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку.

Позивачі просять визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку, за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по 1/4 частці кожному в житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

Позивачі в судове засідання не зявилися, у позовній заяві просили розглянути справу без їх участі, позов підтримують.

Представник відповідача - Слобідської сільської ради Менського районного суду Чернігівської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особового рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачено, самовільно збудованими вони також не являються так як були збудовані та зареєстровані згідно діючого на той час законодавства.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги, наданої Слобідськюо сільської радою від 09.08.2016 року №03-29/171, особовий рахунок №95, домоволодіння по вул. Молодіжна,10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року мало статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а її членами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд враховує, що відповідно до розяснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарської книги встановлено, що спірний будинок мав статус колгоспного двору та належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рівних частках по 1/4 частці кожному.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного. Зокрема, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

24 січня 1997 року в м. Мена Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_5, про що свідчить наявна в матеріалах копія свідоцтва про смерть (а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/4 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами справи (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №446/1997, ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 24 січня 1997 року батька ОСОБА_5 Інший спадкоємець за законом першої черги, дружина померлого - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.74), відмовилась від належної їй частки у спадщині, що відкрилась після ОСОБА_5, на користь сина ОСОБА_3 (а.с.71). ОСОБА_3 оформив свої спадкові права на грошові заощадження та на земельну частку (пай), про що останньому були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Матеріалами справи також підтверджено, що спадкодавець ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_5 і виписаний у звязку зі смертю.

Таким чином, ОСОБА_3 успадкував 1/4 частку свого батька ОСОБА_5 у житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

02 березня 2009 року померла ОСОБА_6 (а.с.14), після смерті якої відкрилась спадщина на 1/4 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після померлої 02 березня 2009 року бабусі ОСОБА_6 (а.с.90), який, як вбачається з матеріалів спадкової справи №96/2009, звернувся із заявою про прийняття спадщини. Крім того із заявою про прийняття спадщини звернувся також і ОСОБА_3 (а.с.86). Інші спадкоємці - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 відмовились від належної їм частки у спадковому майні померлої 02 березня 2009 року ОСОБА_6, про свідчать їх заяви в матеріалах спадкової справи.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після померлої 02 березня 2009 року ОСОБА_6, в тому числі і 1/4 частку у спірному житловому будинку.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували по 1/8 частці у житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

Таким чином, успадкована частка ОСОБА_3 у спірному будинку становить 3/8 частки (1/8 частка успадкована ним після померлої 02 березня 2009 року бабусі ОСОБА_6 + 1/4 частка успадкована після померлого 24 січня 1997 року батька ОСОБА_5І.), а ОСОБА_4 має право лише на 1/8 частку у вказаному житловому будинку, успадковану ним після померлої 02 березня 2009 року бабусі ОСОБА_7.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1362/02-31 від 03.06.2016 року та №641/02-31 від 14.03.2016 року позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Слобідка вулиця Молодіжна, 10 вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 22157 грн. (а.с.27-52).

Згідно повідомлення КП Чернігівське МБТІ від 01.12.2015 року №923, право власності на домоволодіння по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, веранда а-1, сарай б-1, сарай Б-1, гараж Б1-1, сарай в-1, літня кухня В-1, ганок а1-1, ворота №1, огорожа №2 (а.с.22-26).

Позивачі в своїх позовних вимогах ставить питання про визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області, за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по 1/4 частці у вказаному спірному будинку за кожним.

Як досліджено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 має право на 1/4 частку у спірному будинку як належну йому як члену колгоспного двору, та на 3/8 частки (1/4 частка успадкована ним після померлого ОСОБА_5 та 1/8 частка успадкована ним після померлої ОСОБА_6К.), ОСОБА_2 має право на 1/4 частку належну їй як члену колгоспного двору, ОСОБА_4 має право на 1/8 частку успадковану ним після померлої ОСОБА_6.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справу і щодо яких у сторін та інших осіб, яку беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3Л мають кожний право на 1/4 частку у вказаному будинку, як члени колгоспного двору, разом з тим не надають суду доказів які б перешкоджали їм в оформленні своїх часток у вказаному житловому будинку в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання за ОСОБА_3 право власності на 3/8 часток, за ОСОБА_4 на 1/8 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1218, 1261,1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Слобідської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, 29 липня 1969 року, право власності на спадкове нерухоме майно, що відкрилось після померлого 24 січня 1997 року батька ОСОБА_5, та померлої 02 березня 2009 року бабусі ОСОБА_6, на 3/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на спадкове нерухоме майно, що відкрилось після померлої 02 березня 2009 року бабусі ОСОБА_6, на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Молодіжна, 10 в с. Слобідка Менського району Чернігівської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова