№ 207/911/16-ц
№ 2-о/207/37/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Юрченко І.М.,

при секретарі - Сівачук А.А.

за участю

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Баглійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті особи. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона - ОСОБА_1 - сестра померлого громадянина України

ОСОБА_2. Документи, які посвідчують наявність родинних звязків між ними - свідоцтво про народження та свідоцтво про укладення шлюбу додаються.

25 листопада 2015 року у місті Донецьк помер брат заявника - ОСОБА_2, який проживав у м. Донецьк, внаслідок гострого отруєння не встановленою речовиною. 03 грудня 2015 року Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть.

Оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 10.12.2014 року №2489, заявниця звернулася за місцем її перебування до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть України, однак отримала відмову на підставі того, що надані нею свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть № 3966 та довідка про причину смерті до форми №106/у № 3966 видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

ОСОБА_2 не має інших родичів окрім заявниці. Встановлення факту смерті її брата - ОСОБА_2, необхідно заявниці для оформлення спадкового майна.

На підставі зазначеного, заявник в поданій заяві просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце народження: м. Донецьк Донецької області; місце смерті: м. Донецьк Донецької області, яка настала 25 листопада 2015 року у віці 44 роки.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заявник заявила клопотання щодо допиту її у якості свідка, яке судом було задоволено, бо відповідно до ст.184 ЦПК України якщо сторона, третя особа, їх представники заявляють, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, вони за їх згодою можуть бути допитані як свідки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_1 суду пояснила, що вона є сестрою покійного ОСОБА_2. Раніше вони проживали з братом разом у м.Донецьку за адресою АДРЕСА_1, але в грудні 2014 року через воєнні події на тій території вона виїхала до м.Дніпродзержинська, а брат залишився в м.Донецьку, але кожного дня вони спілкувалися з ним по телефону. 26.11.2015 року вона також зателефонувала брату, але він їй не відповів. Впродовж усього дня вона набирала номер його телефону, але слухалку ніхто не брав. 27.11.2015 року вона також почала телефонувати брату, але його телефон був вже вимкнений. Тоді вона зателефонувала сусідки брата і та розповіла їй, що вже два дні в квартирі брата і вдень і вночі горить світло. Потім сусіди викликали поліцію, виламали двері в квартирі брата та побачили, що він був вже мертвий. Вона поїхала в м.Донецьк і займалася похованням тіла брата. Саме вона отримувала всі довідки в морзі про причину смерті ОСОБА_2, отримувала свідоцтво про його смерть. Всі ці документи вона пред'явила до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, але там їй відмовили в реєстрації смерті її брата ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що пред'явлені нею документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник заінтересованої особи - Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано.

Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно дост.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця - ОСОБА_1 є сестрою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці (ар.с.8), відповідно до якого при народженні вона мала прізвище ОСОБА_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу заявниці з ОСОБА_4, після чого їй було привласнено прізвище ОСОБА_4 (ар.с. 8).

ОСОБА_2, котрий мешкав за адресою м.Донецьк, вул.Скляренко, 8-53 , помер 25 листопада 2015 року на тимчасово окупованій території в м. Донецьк Донецької області, про що є лікарське свідоцтво про смерть № 3966 від 01.12.2015 року видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ДНР щодо смерті ОСОБА_2, який помер 25 листопада 2015 року вдома за адресою м.Донецьк, вул.Скляренко, 8-53, а також (ар.с.9).

Заявник звернулася до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та надала свідоцтво про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 25.11.2015 року у віці 44 роки, про що 03.12.2015 р. складений запис про смерть №1481, місто смерті ДНР, Кіровський район, м. Донецьк, видане Кіровським відділом записів акту громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства Юстиції ДНР, однак їй відмовили в реєстрації смерті її брата ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що пред'явлені нею документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (ар.с.3).

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і визначає датою її смерті 25 листопада 2015 року та місцем смерті м. Донецьк Донецької області Україна.

Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно з ч.1, 4 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Встановлення факту смерті, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її брата.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 218, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце народження: м. Донецьк Донецької області; місце смерті: м. Донецьк Донецької області, яка настала 25 листопада 2015 року у віці 44 роки.

Рішення суду про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: І.М.Юрченко