Справа № 373/3183/15-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/2334/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Савченка С.І.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства "Київобленерго" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків ,-

встановила:

У грудні 2015 року позивач ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з вказаним з позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, який є користувачем електричної енергії відповідно до договору №056244 від 12 січня 2001 року, споживав електроенергію безобліково, змонтувавши відгалуження на вводі електромережі в будинок перед лічильником, що було виявлено 21 лютого 2015 року під час проведення перевірки контролерами Переяслав-Хмельницького районного підрозділу ПАТ «Київобленерго».

Посилаючись на ст.ст. 526, 623 ЦК України та на ОСОБА_3 користування електричною енергією, позивач просив стягнути з відповідача 23 470 грн. 78 коп. шкоди нанесеної внаслідок безоблікового споживання електричної енергії.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» 23470 гривень 79 коп. завданих збитків та судові витрати по справі в розмірі 1218 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд не врахував той факт, що акт про порушення був складений за відсутності відповідача, не було складено акт опломбування та вилучення лічильника, розрахунок збитків зроблено позивачем з порушенням вимог закону.

Апелянт також вказала, що суд при вирішенні спору повинен був керуватись Конституцією України, ЦК України, та ЗУ «Про захист прав споживачів», а не підзаконними нормативними актами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги ПАТ «Київобленерго», виходив із того, що факт порушення відповідачем ОСОБА_3 користування електричною енергією підтверджено належними та допустимими доказами у справі, а тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 23470 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок безоблікового споживання відповідачем електроенергії.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає у власному будинку в с. Циблі по вул. Піонерській, 39 Переяслав-Хмельницького району Київської області та є споживачем електроенергії, яку постачає ПАТ «Київобленерго» на підставі укладеного між сторонами договору від 12 січня 2001 року.

Згідно з актом від 21 лютого 2015 року № К 027318 про порушення ОСОБА_3 користування електричною енергією за місцем проживання відповідача виявлено та зафіксовано порушення правил користування електричною енергією для населення та умов договору, а саме: шляхом без облікового споживання електроенергії, підключено навантаження електричного обладнання з клем автоматичного вимикача, електроенергія, що споживається, не обліковується.

Акт підписано трьома представниками ПАТ «Київобленерго» , в графі проти прізвища споживача ОСОБА_2 є відмітка про відмову від підпису (а.с.9).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 2427 Закону України «Про електроенергетику», Правилами, та Методикою.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ОСОБА_3 згідно із законодавством України.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 ОСОБА_3).

Пунктом 1.1 ОСОБА_3 користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, встановлено, що норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку.

Таким чином, судом встановлено, що за результатами перевірки дотримання ОСОБА_3 користування електричною енергією для населення в квартирі відповідача як споживача послуг ПАТ «Київобленерго» було виявлено безоблікове споживання електроенергії, про що було складено відповідний акт. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а тому висновки суду про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок спожитої без обліку електричної енергії є правильними та відповідають матеріалам справи.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Крім того, згідно з п 6.41 ОСОБА_3 у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_3 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не підписував акт про порушення від 21 лютого 2015 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи і показань свідків слідує, що відповідач відмовився від підпису в зазначеному акті. Отже, відсутність підпису споживача на вказаному акті за наявності трьох підписів уповноважених представників ПАТ «Київобленерго» не свідчить про недійсність цього акту.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що відповідач не оскаржив акт від 24 січня 2015 року про виявлення порушень ОСОБА_3 користування електричною енергією та не оскаржила до суду рішення комісії з розгляду цього акту, оформлене протоколом № 0097 від 21 лютого 2015 року.

Відповідно до пп. «г» п. 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів у разі використання споживачем «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, ? із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Як вбачається з розрахунку по акту про порушення від 21 лютого 2015 року, період нарахування становить 80 днів, що є менше ніж три роки, що передували дню виявлення порушення. Враховуючи, що дані про дату останньої технічної перевірки у відповідача відсутні, відповідач не надав свого, альтернативного розрахунку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно поклав в основу свого рішення розрахунок, наданий позивачем ( а.с.13).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :