Справа № 740/2906/16-ц
Провадження № 2/740/973/16
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"19" серпня 2016 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Гордієць Л.В. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом про визначення частки у спільному майні подружжя.

При подачі до суду позовної заяви до неї застосовуються вимоги ст. 119,120 ЦПК України.

В порушення вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві не правильно зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачем до позову доданий документ про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн., виходячи із ціни позову 55000 грн.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а не зазначеною позивачем сумою 55000 грн. не зрозумілою для суду та не балансовою вартістю за технічним паспортом.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Тому позивачу слід визначити дійсну вартість оспорюваного майна, предявити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до Постанови КМУ Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно ст. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності.

Однак позивачем не підтверджена ціна позову щодо дійсної вартості майна.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна).

До матеріалів позову долучена клопотання позивача від 12.08.2016 р. про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивач вимушена була винаймати інше житло, має невелику заробітну плату, має на утриманні двох дітей, не зважаючи на те, що доданий документ про сплату судового збору в розмірі 551,20грн.

Однак, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Підстава, на яку посилається позивач, є загальною, а тому суд не вбачає підстав, в порядку виключення, для відстрочки обовязкових платежів при зверненні до суду з позовом. Крім того, позивачем в обґрунтування своєї вимоги не надано суду доказів, що свідчать про її майновий стан ( склад сімї, вік дітей, які знаходяться на утриманні, розмір аліментів або інших соціальних виплат). Позивач не зазначила та не надала суду доказів неможливості сплати судових витрат при подачі позову, як того вимагає ст.119 ЦПК України.

Відсутність зазначених документів позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що позивач позбавлений можливості сплатити судові витрати, та потребує відстрочки.

У такому разі, позивач повинен сплатити судовий збір.

А тому, відповідно до дійсної вартості нерухомого майна, позивач повинен зазначити ціну позову, та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 551,20 грн. та не більше 6890 грн., відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Тому необхідно зобовязати позивача надати суду такі документи.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин наявні підстави для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.121 ЦПК України, про що необхідно повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку позовної заяви.

Керуючись ст.ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для виправлення викладених в мотивувальній частині ухвали недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

В іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала негайно набирає законної сили і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя :