Дата документу 25.05.2016
ЄУ № 420/687/16-ц
Провадження №2/420/445/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

за участю секретаря Колесник Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.01.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 04. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, починаючи з 18.01.2003 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір про майно подружжя відсутній. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що, починаючи з 18.01.2003 року, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1, виданим 18.01.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 04.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 19.03.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис № 25.

Спір про майно подружжя відсутній. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем - ОСОБА_1

Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 21,24,56,105,110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.01.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 04.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: