Справа № 199/5198/16-ц
23 серпня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді: Скрипник О.Г.
секретарі: Свіріній Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення,
Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 23.11.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №DNU0GK00000920, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 63 700,00дол США на термін до 23.11.2026 року, який зобовязувався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.
Для забезпечення виконання грошових зобовязань, 23.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №DNU0GK00000920, домоволодіння №78 по вул.Рилєєва в м. Дніпропетровську.
Оскільки відповідач порушив умови договору кредиту та допустив заборгованість у сумі 218 252,84дол США, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння №78 по вул.Рилєєва в м. Дніпропетровську.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки судові не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №DNU0GK00000920, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 63 700,00 дол США на термін до 23.11.2026 року, який зобовязувався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.
З метою забезпечення виконання кредитного договору №DNU0GK00000920 від 23.11.2006 року, 23.11.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір іпотеки №DNU0GK00000920 нерухомого майна, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно домоволодіння №78 по вул. Рилєєва в м.Дніпропетровську.
Відповідач порушив свої зобовязання за договорами кредиту, унаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість зі сплати кредитних коштів:52 836,97дол США заборгованість за кредитом; 50 312,61дол США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 443,14дол США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 111 660,12дол США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього 218 252,84 дол США.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.1. ч. 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно частини 1ст.33, ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Так, як відповідач порушив умови кредитних договорів, має заборгованість перед позивачем у звязку з несплатою кредитних коштів,суд вважає, що кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в іпотеку, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками встановленими законом.
Згідно ч.4 ст.109 ЖК України, ст.ст. 39- 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, встановлених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.
За змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку чи жилого приміщення, що є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченою іпотекою цього житла.
Так, як іпотечне майно було придбане за рахунок кредиту, суд вважає, що вимога позивача в частині виселення без надання іншого житла підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Суд вважає, що відповідач підлягає виселенню то відповідно втрачає право користування жилим приміщенням домоволодіння №78 по вул.Рилєєва в м. Дніпропетровську, а отже у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання.
Керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.109 ЖК України, ст.ст. 88, 215-218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення, - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1 з домоволодіння №78 по вул. Рилєєва в м.Дніпропетровську та зняти його з реєстраційного обліку.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Скрипник О.Г.