АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою тимчасово виконуючої обов'язки генерального директора казенного підприємства «Кіровгеологія» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 4лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Казенного підприємства «Кіровгеологія», третя особа Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено: стягнуто з КП «Кіровгеологія» на користь ОСОБА_3 22 867,56 грн зайво утриманих коштів та 243,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працював з 05.09.1984 по 21.03.2013 в структурних підрозділах КП «Кіровгеологія», починаючи з 01.01.2002 по день звільнення займав керівні посади - очолював відокремлені структурні підрозділи. У даний період з заробітної плати позивача було утримано внески на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок за ставками, встановленими законодавством для працівників, які працюють на посадах, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на одержання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», у 2002-2010 роки внески на обов'язкове державне пенсійне страхування за диференційованими ставками 1-5 % згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400; у 2011 - 2013 роки єдиний соціальний внесок за ставкою 6,1 % згідно з ч. 9 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-У1. За вказаний період із заробітної плати позивача було утримано 46 024,84 грн таких внесків. Разом з тим ОСОБА_3 протягом зазначеного періоду не працював у відповідача на «наукових посадах», що підтверджується листами КП «Кіровгеологія» та встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2014 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до КП «Кіровгеологія» про визнання права на стаж наукової роботи у період його роботи в казенному підприємстві з 01.01.2002 до 21.03.2013 у загальному розмірі 11 років 2 місяці 21 день, зобов'язання відповідача видати довідку про стаж наукової роботи на підприємстві у зазначений період за формою, встановленою у додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженою постановою КМ України №637 від 12.08.1993 та решті вимог відмовлено.

Виходячи з того, що під час здійснення нарахувань внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного соціального внеску було зайво утримано грошові кошти у розмірі 22 867,56 грн, - суд першої інстанції задовольнив позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі тимчасово виконуюча обов'язки генерального директора казенного підприємства «Кіровгеологія» просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній доводів. Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог і заперечень, вірно встановив спірні правовідносини та правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Предметом спору у даній справі є стягнення зайво утриманих внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми надміру або помилково сплачених страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування, у тому числі сплачені із заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка працює за сумісництвом, що перевищує максимальну величину, передбачену пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», повертаються цій застрахованій особі або за її бажанням залишаються в Накопичувальному фонді та обліковуються на накопичувальному пенсійному рахунку або у відповідному недержавному пенсійному фонді - суб'єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення та обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правильно встановлено судом першої інстанції, що за період з 01.01.2002 до 21.03.2013 КП «Кіровгеологія» повинно було проводити утримання з заробітної плати позивача внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування (2002-2010) та єдиного соціального внеску (2011-2013) за ставками, встановленими для працівників, що працюють на загальних засадах, тобто не на «наукових посадах».

Саме по собі посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_3 свідомо та безпідставно створив умови для утримання із своєї заробітної плати внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування за ставкою 1-5% та єдиний соціальний внесок за ставкою 6,1% замість утримання цих внесків на загальних підставах за ставкою, встановленою законодавством у розмірі 2%,- не дає підстав вважати, що дані кошти були утримані з заробітної плати позивача на законних підставах.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що платником страхових внесків був не позивач, як фізична особа, а відповідач, - правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення зайво утриманих внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного соціального внеску на користь позивача. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду першої інстанції не спростовують і на його правильність не впливають, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами та наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну тимчасово виконуючої обов'язки генерального директора казенного підприємства «Кіровгеологія», відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна