Справа № 211/5418/15-ц
Провадження № 2/211/368/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що з 01.07.2013 року ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території по мкр-ну Східний 1,2,3. За період з 01.07.2013 року по 01.03.2015 року позивач надав житлово-комунальні послуги відповідачу, яка зареєстрована та проживає в квартирі приватної форми власності, розташованій за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 7/59. В свою чергу відповідач в порушення вимог ст.. 151, 156, 162 ЖК України вартість спожитих послуг не сплатила в повному обсязі в результаті чого виникла заборгованість за вказаний період на суму 2 940,64 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляції станом на 17.08.2015 рік становить 1005,00 гривень. 27.05.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за заявою ТОВ «Житлосервіс-КР» було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, який 04.06.2015 року був скасований ( справа № 211/1763/15-ц). Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 940,64 гривень суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні витрати у сумі 1005,00 гривень та судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

В судове засідання сторони повторно не з'явилися, представник позивача ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та письмові поясниння в яких на позовних вимогах наполягала та додатково пояснила, що 11.10.2013 року позивачем саме з відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утимання будинків та прибудинкових територій за № 2374, в зв'язку з чим вона є стороною у вищевказаних договірних відносинах та несе відповідальність за їх порушення.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідач, надала письмові заперечення, в яких проти позову заперечувала та посилаючись на те, що вона є співвласником квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 7/59, ніяких договірних відносин з позивачем щодо надання житлово-комунальних послуг у неї не було, сума заборгованності за житлово-комунальні послуги позивачем нарахована невірно, а сума інфляційних витрат нарахована необгрунтовано, просила в задоволені позову відмовити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квартира відноситься до приватної спільної сумісної власності ( а.с. 11 довідка, 56 копія свідоцтва про право власності). 11.10.2013 року між Товарством з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОСЕРВІС - КР" та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір № 2374 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого, а саме п.3.2.1, відповідач, як споживач взяла на себе обов'язок оплачувати надані позивачем послуги в установлені договором строки ( а.с. 8 9 - копія договору). За період з 01.07.2013 року по 01.03.2015 року відповідачем не сплачувалися спожиті житлово-комунальні послуги в частині нарахувань за утримання будинку та прибудинкової території в зв'язку з чим за цей період виникла заборгованість у розмірі 2 940,64 гривень (а.с. 5-6 інформація про стан особового рахунку). Розрахунок інфляційних витрат складає 1 005,00 гривень ( а.с. 7 розрахунок). 04 червня 2015 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ від 27 квітня 2015 року, винесений за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 2 940,64 гривень, був скасований (а.с.10 - копія ухвали).

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХII (з наступними змінами і доповненнями) утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з пунктом 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов`язків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, їх врегулювання здійснюється на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. (надалі Закон) зі змінами та доповненнями, норми якого є спеціальними, з врахуванням загальних положень ЦК України щодо договірних зобов'язань.

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. При цьому, п.1 ч. 3 ст. 20 Закону покладає на споживача обов'язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплату житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 р.

Позивачем надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися. Такі дії свідчать про існування обов'язку відповідача здійснювати оплату таких послуг.

Посилання відповідача на відсутність договору на надання послуг за вказаний у позові період є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з наданих позивачем доказів саме з відповідачем було укладено вищевказаний договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку. Тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417 залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Додатком № 2 до вищезазначеного рішення встановлюється Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які щомісячно сплачуються мешканцями (в тому числі: експлуатаційні послуги, користування ліфтом, водопостачання та водовідведення).

Отже відповідач користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач згідно вказаного Переліку, визначеного Додатком № 2 до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417, яке було чинним на час виникнення спірних відносин, нараховуючи оплату за їх споживання на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» і затвердженого нею Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Крім того згідно вимог ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що відповідач не надав суду доказів своїх заперечень про те, що в нараховану заборгованість включені витрати про ненадані послуги, в той же час позивачем надано інформацію про витрати на утримання будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 7/59 за спірний період, судом вони не приймаються до уваги.

З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості за період з 01.07.2013 року по 01.03.2015 року у розмірі 2 940 грн. 64 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлено договором або законом. Сума інфляційних витрат складає 1005,00 гривень.

Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 162 ЖК України, 11 ЦК України, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованість по комунальним платежам за період 01.07.2013 року по 01.03.2015 року в розмірі 2 940 (дві тисячі девятсот сорок ) гривень 64 копійок, інфляційні витрати у розмірі 1 005 ( одна тисяча пять ) гривень 00 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5