Справа № 188/1128/16-ц
Провадження № 2/188/576/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколаєвої І.К.

секретаря Карпенко С.М.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Петропавлівського районного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Української сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 06 липня 2003 року померла її баба ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 530) площею 11.180 га. розташованої на території Української сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 500266 виданим 08.07.2003 року, копією свідоцтва про народження серії ЯИ № 080124, копією свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 348137, копією свідоцтва про одруження серії І-КИ № 033571, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV -ДП № 004344 виданого 06.06.2001 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла у власність її батькові ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту від 23.06.1989 року посвідченого секретарем Української сільської ради народних депутатів Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 67.

Проте її батько ОСОБА_3 спадщину після смерті матері ОСОБА_2 не прийняв і 30.12.2008 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 250403.

Відповідно до ч. 1 ст. 551 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його

спадкоємців (спадкова трансмісія).

Позивачка вказує, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї баби ОСОБА_2 та коли вона звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки нею було пропущено строк для прийняття спадщини передбачений ст. 1270 ЦК України, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2016 року. Для вирішення питання продовження строку нотаріус порекомендувала звернутися до суду.

Передбачений законодавством строк на прийняття спадщини вона пропустила через те, що взагалі не знала, що її батько не прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 Про те, що спадщина у вигляді земельної ділянки після смерті своєї баби ОСОБА_2 до цього часу залишилася не оформленою (не прийнятою) вона дізналася в серпні 2016 року в Українській сільській раді Петропавлівського району, Дніпропетровської області і тому одразу ж звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Позивач вважає,що вона пропустила строк з поважної причини, так як не знала і не могла знати що спадщина після смерті баби не прийнята її батьком. Саме тому вона має право на визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Пропустивши строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно на своє ім'я, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3.4,19, 20, 107,108,114 ЦПК України, позивачка прохає задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка позовні вимога підтримала, прохає їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Судом встановлено, що 06 липня 2003 року померла бабуся позивачки ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 530) площею 11.180 га. розташованої на території Української сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 500266 виданим 08.07.2003 року, копією свідоцтва про народження серії ЯИ № 080124, копією свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 348137, копією свідоцтва про одруження серії І-КИ № 033571, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV -ДП № 004344 виданого 06.06.2001 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У

разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, який був чинним на той час, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

В судовому засіданні було встановлено,що за життя ОСОБА_2 склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність ОСОБА_3, батькові позивача, що підтверджується копією заповіту від 23.06.1989 року посвідченого секретарем Української сільської ради народних депутатів Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 67.

Родинні відносини Позивача та ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження.

Проте батько позивача ОСОБА_3 спадщину після смерті матері ОСОБА_2 не прийняв і 30.12.2008 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 250403.

Відповідно до ч. 1 ст. 551 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його

спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї баби ОСОБА_2 та коли вона звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки мною було пропущено строк для прийняття спадщини передбачений ст. 1270 ЦК України, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2016 року. Для вирішення питання продовження строку нотаріус порекомендувала звернутися до суду.

Передбачений законодавством строк на прийняття спадщини вона пропустила через те, що взагалі не знала, що її батько не прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 Про те, що спадщина у вигляді земельної ділянки після смерті своєї баби ОСОБА_2 до цього часу залишилася не оформленою (не прийнятою) вона дізналася в серпні 2016 року в Українській сільській раді Петропавлівського району, Дніпропетровської області і тому одразу ж звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Весь цей час позивачка отримувала орендну плату за використання земельної ділянки, але вважала, що вона перебуває в оренді за договором її батька з орендарем.

Таким чином суд , що вона пропустила строк з поважної причини, так як не знала і не могла знати що спадщина після смерті баби не прийнята її батьком. Саме тому вона має право на визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла 06 липня 2003 року, 30 діб, після набрання чинності рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяті діб після його проголошення, особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, в той же строк після отримання копії.

Суддя ОСОБА_4