АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 766/1342/16ц Головуючий І інстанції: Спічак О.Б.
Номер провадження 22ц/791/1983/16 Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової О.М.

Прокопчук Л.П.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року, постановлену у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі україни

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження № 50231946, про стягнення з ОСОБА_2 коштів на загальну суму 2 138 902,91 грн.

Посилаючись на те, що станом на 15.04.2016 року рішення суду боржником не виконано, грошові кошти у рахунок погашення заборгованості на депозитний рахунок відділу не надходили, боржник до відділу не з'являється просила суд обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задоволено.

Ухвалено тимчасово обмежити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 А у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до моменту погашення заборгованості на суму 1 138 902,91 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що виїзд боржника ОСОБА_2 за межі України може призвести до ускладнення виконання зведеного виконавчого провадження по стягненню заборгованості.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні знаходиться зведене виконавче провадження № 50231946, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на загальну суму 2 138 902,91 грн.

В ході примусового виконання виконавчих документів, державним виконавцем встановлено, що боржник працює на ПП "Виробничо - комерційній фірмі "Диадема - консалтинг".

10.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату (доходи) боржника, яку направлено до підприємства, на якому працює боржник для виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

Згідно довідки МРЕВ ДАІ за боржником автотранспорт не зареєстровано.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника нерухоме майно відсутнє.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України від 16.03.2016 року боржник пенсію не отримує.

Згідно довідки Державної податкової служби України від 17.03.2016 року у боржника відсутні рахунки у банківських та інших фінансових установах.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Невиконання боржником самостійно зобов'язання протягом строку про що вказує державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Неодноразовий перетин боржником кордону України, на що посилається державний виконавець, не свідчить про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, тягар доведення покладено на державного виконавця.

Проте, матеріали подання не містять доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення.

Безпідставним є посилання державного виконавця в поданні на те, що боржник на виклик до ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні не з'являється, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримував такі виклики.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

на підставі ст. 377-1 ЦПК України, керуючись ст.ст. 303,307,312 - 315,317 ЦПК України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2016 року скасувати.

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

Л.П Прокопчук

/