Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 травня 2015 р. за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 у вересні 2014 р.

Після уточнення позовних вимог від 06.05.2015 р. (т.2, а.с.33-34) остаточно просило:

- у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 226Є/V-U від 09.11.2007 р. у розмірі 1481321.71 грн. звернути стягнення на вбудоване приміщення загальною площею 146.30 кв. м, яке розташоване по вул. Ф.Тіхого, 9, в м. Ужгороді Закарпатської області, шляхом продажу Банком вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки № 226Є/V-U від 09.11.2007 р.) із укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом із іншою особою-покупцем, із отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, із можливістю здійснення Банком усіх, передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- стягнути з відповідача судові витрати.

На обґрунтування Банк зазначав, що 09.11.07 р. уклав з ОСОБА_3 кредитну угоду № 226Є/V-U (надалі - Кредитний Договір) на суму 450000 грн. із розрахунку 20.00 % річних на суму залишку заборгованості з терміном повернення 08.11.12 р. У забезпечення виконання кредитного зобов'язання із ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки нерухомого майна: вбудованого приміщення загальною площею 146.30 кв. м, яке розташоване по вул. Ф.Тіхого, 9, в м. Ужгороді Закарпатської області.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх кредитних зобовязань станом на 01.08.14 р. утворилася заборгованість на загальну суму 1481321.71 грн., із якої:

- 382369.44 грн. заборгованості за кредитом;

- 608046.98 грн. заборгованості по відсотках;

- 420128.07 пеня та комісія;

- 250 грн. штраф (фіксована частина);

- 70527.22 грн. штраф (процентна складова).

Надіслані ОСОБА_3 і ОСОБА_2 письмові вимоги залишені без виконання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.15 р. позов задоволено: звернуто стягнення на предмет іпотеки вбудоване приміщення загальною площею 146,30 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Ужгороді, вул. Ф.Тіхого, 9, вартістю 494 900,00 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Банком з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, із можливістю здійснення Банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором № 226Є/V-U від 09.11.07 року в розмірі 1481321,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку 3654,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору (т.2, а.с.60-63).

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що:

- Банк надав невірні розрахунки заборгованості щодо тіла кредиту, відсотків і нарахування неустойки;

- вартість предмета іпотеки указана в договорі іпотеки не відповідає фактичній ціні.

- Банком пропущено строк позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення зміні, з таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив з того, що позичальник взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором належним чином не виконувала, що є підставою для задоволення вимог кредитора за рахунок предмета іпотеки.

Згідно з положеннями ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 589 цього Кодексу та ст.ст. 33 ч.1, 11 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду (ст. 39 Закону «Про іпотеку»). Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або ст. 589 ЦК щодо заставодавця).

Як видно із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.11.07 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду № 226Є/V-U, за умовами якої остання отримала кредитні кошти в розмірі 450000 грн. строком до 08.11.12 р. зі сплатою 20,00 % річних на суму залишку заборгованості. У забезпечення виконання кредитного зобов'язання із ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки нерухомого майна вбудованого приміщення загальною площею 146.30 кв. м, яке розташоване по вул. Ф.Тіхого, 9, в м. Ужгороді Закарпатської області.

За умовами угоди Банк зобовязався надати кредит шляхом видачі готівки через касу Банку, у вигляді траншів кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обумовлену п.1.2. цієї угоди, за умови виконання Позичальником зобовязань, передбачених п.2.2.10 Угоди. Позичальник зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.п.2.3.1., 2.3.2., 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. цієї угоди, а також п.п.4.1., 4.2., 4.3., 4.4 договорів про видачу Траншів, які є невідємною частиною цієї угоди. Здійснювати погашення кредитів, відсотків і винагороди в порядку й терміни згідно графіків погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складаються з кожним договором про видачу траншу окремо і є невідємною частиною кожного договору про видачу траншу.

Із наданого Банком розрахунку заборгованості видно, що станом на 01.08.14 р. у ОСОБА_3 утворилася заборгованість на загальну суму 1481321.71 грн., із якої 382369.44 грн. заборгованість за кредитом, 608046.98 грн. заборгованість по відсотках, 420128.07 грн. пеня і комісія, 250 грн. штраф (фіксована частина), 70527.22 грн. штраф (процентна складова). Останній платіж було здійснено 05.12.11 р. у розмірі 1364,25 грн.

У звязку з цим і з урахуванням дати предявлення позову (16.09.2014 р.) доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності є безпідставними.

28.10.15 р. під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник Банку подав розрахунок заборгованості (т.2, а.с.115-118), в якому сума пені зменшена в межах річного строку позовної давності та складає 412709.50 грн.

Отже, розмір загальної суми заборгованості належить зменшити до 1473903,14 (382369.44+608046.98+412709.50+250+70527.22=1473903,14).

Доводи апелянта з приводу невірного розрахунку Банком тіла кредиту та відсотків належним чином не підтверджені та не спростовують наданий Банком розрахунок, а відтак є необґрунтованими.

За правилами ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла правового висновку, що в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку"» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду лише в частині конкретного розміру кредитної заборгованості та початкової ціни продажу предмета іпотеки, яка за договором іпотеки складає 494900 грн. При цьому ринкова вартість предмету іпотеки за висновком експерта № 200/01-16 від 12.01.2016 р. складає 3201544.35 грн. (т.2, а.с.139-149).

У решті рішення є законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду та не дають підстав для його скасування як суперечні обставинам справи та належним до застосування нормам матеріального права.

Керуючись ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 травня 2015 р. змінити, виклавши ч. 2 резолютивної частини такого в наступній редакції.

3. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 226Є/V-U від 09.11.2007 р. між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_3 на загальну суму 1473903.14 грн., із якої 382369.44 грн. заборгованість за кредитом, 608046.98 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 412709.50 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн. фіксована частини штрафу, та 70527.22 грн. штраф у процентній складовій, яка утворилася станом на 01.08.2014 р., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: належне ОСОБА_2 на праві приватної власності вбудоване приміщення по вул. Ф.Тіхого, буд. № 9, у м. Ужгороді загальною площею 146.30 кв. м шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але в будь-якому разі не менше вартості, визначеної договором іпотеки між ОСОБА_2 і закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» від 09.11.2007 р. у сумі 494900 грн.

4. Решту рішення залишити без змін.

5. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: