Справа № 127/4867/16-ц
Провадження № 2/127/2690/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М..,

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, заінтересована особа: КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 служби Вінницького міського управління юстиції, заінтересована особа: КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 27.08.1997 року відповідно до біржового контракту № 417 про купівлю-продаж нерухомості було придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Придбану ОСОБА_1 квартиру було зареєстровано 27.08.1997 року в ДКП ВООБТІ належним чином. Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену квартиру також підтверджується довідкою з КП ВМБТІ від 02.02.2016 року № 381, де зазначено, що за ОСОБА_1 зареєстрована на праві приватної власності в цілому квартира на підставі біржового контракту № 417 про купівлю-продаж нерухомості квартири № 22 в житловому будинку № 5 по вул. П. Тичини в м. Вінниці.

27.01.2016 року невідома особа проникла до помешкання ОСОБА_1, звідки таємно викрала вироби із жовтого металу та документи, а саме біржовий контракт № 417 (договір купівлі-продажу) вищезазначеної квартири та технічний паспорт на дану квартиру.

27.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів, у звязку із чим було відкрито кримінальне првадження № 0000605, але злочинці так і не знайдені.

08.02.2016 року на прохання ОСОБА_1 КП ВМБТІ було виготовлено та видано новий технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1.

28.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до КП ВМБТІ з заявою, щодо заборони вчинення будь-яких дій з викраденими документами та з проханням про видачу належним чином завіреної копії біржового контракту № 417 про купівлю продаж нерухомості, на що їй було усно повідомлено, що такої копії видати не можуть так, як в інвентарній справі наявна лише нотаріально посвідчена копія біржового контракту № 417, копію якої КП ВМБТІ посвідчити і видати не може, тому порадили ОСОБА_1 звернутися до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року замінено первісного відповідача ОСОБА_2 службу Вінницького міського управління юстиції на належного Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 та представник третьої особи ОСОБА_5 поклалися на розсуд суду.

Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен може володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб та не порушуючи їхніх інтересів.

Статтями 382, 383 ЦК України квартиру визначено як окремий об'єкт права власності і передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному жилому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що згідно Біржового контракту № 417 про купівлю-продаж нерухомості від 27.08.1997 року ОСОБА_1 було придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 22311 на квартиру № 22 в житловому будинку № 5 по вул. П. Тичини в м. Вінниці станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_1 зареєстрована на праві приватної власності в цілому квартира на підставі біржового контракту № 417 про купівлю-продаж нерухомості м. Вінниці від 27.08.1997 року.

Відповідно до технічного паспорту станом на 08.02.2016 року власником квартири № 22 у житловому будинку № 5 по вул. П. Тичини в м. Вінниці являється ОСОБА_1 Квартира розташована на сьомому поверсі девятиповерхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 20,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 20,4 кв.м, кухні площею 7,7 кв.м., вбиральні - 1,2 кв.м., ванної площею - 2,6 кв.м., коридором площею 5,7 кв.м. Квартира обладнана балконом: 0,9 кв.м. Загальна площа квартири 38,5 кв.м.

Судом зясовано, що на даний час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак у звязку з тим, що біржову угоду не було посвідчено нотаріально, позбавлена можливості зробити це.

Суд зазначає, що цивільні правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, таким чином згідно п.4 Заключних таперехідних положень Цивільного Кодексу України, при розгляді справи підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України РСР 1963 року.

Так, згідно ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Діючим на час укладання біржового контракту (договору купівлі-продажу) положенням ч. 2 ст. 46 ЦК УРСР було встановлено наступне: якщо одна із сторін повністю, або частково виконали угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Однак, разом з тим, згідно ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу в 1997 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

За клопотанням представника позивача судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 328, 382, 383, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 209, 212-215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя