Справа № 750/2728/16-ц Провадження № 22-ц/795/1051/2016 Головуючий у I інстанції -Коверзнев В. О. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.

при секретарі - Халимон Т.Ю.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення його позову до ОСОБА_4, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Тетяни Анатоліївни про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Т.А. про визнання договору недійсним накладено арешт на 1/3 частини АДРЕСА_1, що на теперішній час належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2016 року, укладеного нею із ОСОБА_4

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 13.04.2016 року посилаючись на її незаконність.

За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 на законних підставах придбала 1/3 частину спірної квартири, яку відчужувати нікому не збирається, та вказана частина квартири належить їй на праві власності. До майнових вимог громадянина ОСОБА_3 не має ніякого відношення. Тому оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, як це передбачено нормами ст. 151 ЦПК України, на 1/3 частину квартири надасть співвідповідачу ОСОБА_1 можливість її відчуження, що призведе до значного ускладнення виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, яке відповідає нормам законодавства та фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Т.А. про визнання договору недійсним (а.с. 11-12).

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст. 151, 153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними заявленим позивачем вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є відповідачем по справі за позовом ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною (а.с. 11-12).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 4) за ОСОБА_1 09.03.2016 року зареєстровано 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу, законність якого і є предметом розгляду справи.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали є необгрунтованими.

Не можуть бути підставою для скасування і посилання на відсутність боргових зобов»язань ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також на порушення права власності, з врахуванням підстав пред»явленого позову.

Інші доводи апеляційної скарги, відхиляються судом апеляційної інстанції, як необгрунтовані, а тому ухвала є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: