Провадження № 2/761/1631/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Паночко О.М., Куделя А.П.,

за участю представника позивача: Матушевської А.Є.,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 11 123,09 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2014 року між сторонами був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу та застрахований автомобіль «Ніссан», державний номер НОМЕР_1.

21.07.2014 року на перехресті вулиць Щербакова-Салютної у м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ніссан», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Згідно постанови суду винуватою в даній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2

До страхової компанії звернувся постраждалий із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи.

Позивачем було оцінено майнову шкоду та розраховано страхове відшкодування в розмірі 11 123,09 грн., які були виплачені потерпілому.

Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що водій (страхувальник) протягом 3-х днів з дати настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та не надав необхідні документи відповідно до ст.38 п. ґ) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому у позивача виникло право звернутись до відповідача, як до винуватої особи із зворотною вимогою.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог на тій підставі, що у даному випадку у страховика виникає право регресного позову у випадку якщо не повідомлено страховика у строки і за умов, визначених підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону. Відповідач повідомила страхову компанію про страховий випадок по телефону в день пригоди. Діючим законодавством передбачено повідомлення страховика про настання страхової події, проте не передбачено такий обов'язок саме страхувальника, оскільки і другий учасник пригоди може їх повідомити, що було ним і зроблено, а тому підстави для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.07.2014 року ОСОБА_2 визнано винуватою за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В постанові зокрема зазначено, що 21.07.2014 року приблизно о 13 год. 25 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві на перехресті вулиць Щербакова-Салютна порушила п.16.6 ПДР України, при повороті ліворуч не дала дорогу автомобілю марки «Опель», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постанова набрала законної сили.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент пригоди була застрахована за полісом №АІ/0945447.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин - 21.07.2014 року) було передбачено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 33.1.4) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

22.07.2014 року ОСОБА_4 (який був водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди) повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.07.2014 року о 13 год. 25 хв., подавши відповідну заяву (письмову).

Як вбачається із страхового акту, подія, яка сталася 21.07.2014 року о 13 год. 25 хв. була визнана страховою.

Страховою компанією було прийнято рішення на підставі страхового акту №52868/1 від 01.12.2014 року та розрахунку страхового відшкодування про виплату страхового відшкодування в розмірі 11 123,09 грн.

Платіжним дорученням №9943 від 02.12.2014 року сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок ОСОБА_5

Отже, положеннями ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було передбачено обов'язок ОСОБА_2, як Страхувальника особисто повідомляти страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки про таку пригоду страхову компанію вона повідомила телефоном в день пригоди, що не заперечувалось сторонами.

Крім того, статтею 33-1 вказаного Закону передбачено, що Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає перелік випадків в яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Зокрема, згідно статті 38.1.1, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку, якщо (пункт ґ) він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконання ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія була повідомлена про настання страхового випадку, їй були надані всі необхідні документи для розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, вказана пригода була кваліфікована як страховий випадок, тобто у страхової компанії не було перешкод для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, тому суд приходить до висновку, що та обставина, що особисто ОСОБА_2, як страхувальник не повідомила про настання страхової події в письмовому вигляді протягом трьох днів не може бути підставою для відшкодування виплаченої суми в порядку регресу.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

А тому з врахуванням встановленого в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.979, 988, 990, 991 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - відхилити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула