Справа №766/2796/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду м. Херсона Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, у якому просить поділити домоволодіння в натурі між власниками, у відповідності до приналежних їм часток; просить реально виділити у власність належну позивачу частку у домоволодіння №16 по провулку 1-й Червоний в м. Херсоні та просить визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння у відповідності до приналежних їм часток.

Вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: до позову не додано платіжний документ про оплату судового збору за позовні вимоги не майнового характеру та не в повному обсязі сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру.

Підстав звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Суддею також встановлено, що позивачем зазначена ціна позову у розмірі 124850,00., яка вочевидь не відповідає ринковій вартості домоволодіння на час звернення до суду із позовною вимогою про розподіл всього домоволодіння між співвласниками в натурі, оскільки як вбачається із звіту про незалежну оцінку майна від 18.03.2016 р. вартість спірного домоволодіння складає 1280509,00 грн.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги, як майнового так і не майнового характеру.

Крім того, до позовної заяви додається документ, що підтверджує оплату судового збору, який визначається відповідно до зазначеної ціни позову(п.5 ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями за подання позовної заяви що містить одночасно вимоги майнового і немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Судовий збір за подання позовної вимоги немайнового характеру складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, станом на час подання позову 551,20 грн.

За подання позову майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати (551,20грн.) та не більше 5 розмірів мінімальних заробітних плат (6890,00 грн.).

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 80 ЦПК України, та враховуючи надану позивачем оцінку спірного майна, суддя попередньо визначає суму судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 6890,00 грн. (пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»), а з урахуванням оплаченої суми судового збору позивачем у розмірі 1248,00 грн., позивачу необхідно доплатити суму судового збору у розмірі 5642,00 грн., про що необхідно надати до суду оригінал платіжного документу.

За вимоги немайнового характеру позивачу необхідно оплатити судовий збір у розмірі 551,20 грн. та надати підтверджуючий документ.

Крім того, з обставин викладених у позові вбачається, що позивач бажає здійснити реальній поділ між всіма співвласниками спірного домоволодіння при цьому вказує на неможливість здійснення розподілу через відсутність порозуміння з відповідачем з цього приводу, однак позовна заява не містить викладу обставин з приводу зазначеного, у звязку із чим постає питання у чому саме полягає спір між позивачем та відповідачем із урахуванням тих документів, які надані позивачем на підтвердження права власності часток як позивача так і відповідача у спірному домоволодінні та не вказано якими саме діями чи бездіяльністю відповідач оспорює, не визнає або порушує права позивача.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про поділ домоволодіння в натурі між власниками у відповідності до приналежних позивачу та відповідачу часток, при цьому не конкретизує зміст вимоги (відсутнє визначення часток позивача та відповідача з урахуванням відомостей вказаних у правовстановлюючих документах та не зазначено з яких обєктів нерухомості вони складаються), не обґрунтовує звернення до суду із такою вимогою від імені та в інтересах інших співвласників спірного домоволодіння.

При заявленій позовній вимозі про реальний виділ у власність належної позивачу частки у спірному домоволодінні, не конкретизовано яку саме частку просить реально виділити позивач та не вказано перелік обєктів нерухомого майна, що до неї входить, зазначені обставини потребують конкретизації з боку позивача, оскільки без цього не можливо встановити межі позовних вимог.

Позивачем не вказано повне коло осіб, прав та інтересів яких зачіпає даний позов. Крім того, з доданих документів вбачається, що частка домоволодіння взагалі належить державі.

Окрім вказаного, позивачем не зазначено доказів про обставини правомірності перебування земельної ділянки у користуванні чи власності на якій розташоване спірне домоволодіння, хто є власником або розпорядником земельної ділянки, порядок переходу права за всіма співвласниками, її обміри, встановлення меж та розмір на час звернення до суду із позовною вимогою про визначення порядку користування нею, не конкретизована ця позовна вимога й в частині щодо визначення такого порядку між співвласниками, тобто не вказано конкретно між ким позивач просить його визначити та не зазначено відомостей, щодо наявність повноважень на звернення із такою вимогою до суду від імені інших співвласників.

Також, не зазначено доказів про обставини самовільного будівництва та їх наявність і узгодженість із діючим законодавством, що регулює дані правовідносини, обставини про наявність права на розподіл частки, що належить державі між співвласниками потребують визначеності та узгодженості із вимогами діючого законодавства.

Зазначення ціни позову, зазначення доказів та виклад змісту позовних вимог, оплата судового збору передбачено п.3, 4, 6, ч.2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119,120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві, при цьому відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1