УХВАЛА

іменем україни

7 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: фермерське господарство «Таврійський Агрос», фермерське господарство «Агрос 2012», про визнання недійсними та скасування розпоряджень районної державної адміністрації, визнання договорів оренди землі недійсними, скасування державної реєстрації договорів оренди землі та повернення земельних ділянок за касаційними скаргами заступника прокурора Запорізької області та ОСОБА_4 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року прокурор Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернувся до суду з позовами, які надалі були об'єднані в одне провадження, та просив: визнати недійсними та скасувати: розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства» від 21 вересня 2011 року № 432 та розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання в оренду земельної ділянки громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.» від 7 травня 2012 року № 277; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 8 травня 2012 року, укладений між Михайлівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди; витребувати у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та зобов'язати повернути зазначену земельну ділянку на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

визнати незаконним та скасувати: розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою» від 17 березня 2011 року № 128 та розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.» від 24 листопада 2011 року № 588 в частині надання в оренду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 земельних ділянок загальною площею 208,1287 га в тому числі земельна ділянка № 1 площею 33,8413 га ріллі, ділянка № 2 площею 174,2874 га ріллі для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розміщених на території Тимошівської сільської ради, строком оренди 49 років; визнати недійсними договори оренди земельної ділянки від 5 грудня 2011 року, укладені між Михайлівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію вказаних договорів оренди; витребувати у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та зобов'язати повернути зазначену земельну ділянку на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру Запорізькій області;

визнати незаконним та скасувати: розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» від 2 березня 2011 року № 104 та розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації «Про надання в оренду земельної ділянки громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.» від 7 травня 2012 року № 278; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 8 травня 2012 року, укладений між Михайлівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди; витребувати у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та зобов'язати повернути зазначену земельну ділянку на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Прокурор посилався на те, що вказані розпорядження були прийняті Михайлівською районною державною адміністрацією з порушенням ст. ст. 21, 124 ЗК України, не виконано вимоги ч. 2 ст. 124 ЗК України, а тому мають бути скасовані. У зв'язку з чим підлягають розірванню договори оренди землі, що були укладені на підставі незаконних розпоряджень, а також є необхідним скасувати їх державну реєстрацію. Також просив зобов'язати відповідачів повернути вказані земельні ділянки державі.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 9 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора задовольнити.

У касаційній скарзіОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та позовні вимоги прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без розгляду.

Касаційна скарга заступника прокурора Запорізької області підлягає частковому задоволенню, касаційна скарга ОСОБА_4 - відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що передача земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які є засновниками фермерського господарства «Таврійський Агрос», відбулася фактично фермерському господарству всупереч вимогам ст. 124 ЗК України без проведення земельних торгів, що є підставою для визнання незаконними відповідних розпоряджень Михайлівської районної державної адміністрації і похідних від цього правочинів. Проте з позовом до суду прокурор звернувся з пропуском строку позовної давності без поважних причин, що є підставою для відмови у позові, оскільки відповідачі заявили про застосування позовної давності.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 5 липня 2011 року до Михайлівської районної державної адміністрації надійшло звернення членів фермерського господарства «Таврійський Агрос», а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 235 га та подальшого укладення договору оренди терміном на 49 років із земель запасу Тимошівської сільської ради Запорізької області, для ведення фермерського господарства.

Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 21 вересня 2011 року № 432 надано дозвіл ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 235 га зі зміною виду угідь на пасовища, із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 7 травня 2012 року № 277 затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, вилучено із земель запасу земельну ділянку загальною площею 233,7388 га ріллі та надано в оренду відповідачам вказану земельну ділянку для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розміщених на території Тимошівської сільської ради, строком оренди на 49 років.

Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 2 березня 2011 року № 104 надано дозвіл ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 18 га зі зміною виду угідь на пасовища, із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 7 травня 2012 року № 278 затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, вилучено із земель запасу земельну ділянку загальною площею 17,6862 га ріллі та надано в оренду відповідачам вказану земельну ділянку для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розміщених на території Тимошівської сільської ради строком оренди на 49 років.

Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 17 березня 2011 року № 128 надано дозвіл ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства загальною площею 208,1287 га, у тому числі ділянки № 1 площею174,2874 га та ділянки № 2 площею 33,8413 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району, які знаходяться в оренді ФГ «Гарант», строком оренди 49 років. Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 24 листопада 2011 року № 588 затверджено технічні документації із землеустрою, припинено право оренди на земельні ділянки загальною площею 208,1287 га ріллі в тому числі ділянка № 1 площею 33,8413 га, ділянка № 2 площею 174,2874 га та розірвано договори оренди землі від 20 липня 2008 року, укладені між Михайлівською райдержадміністрацією та ФГ «Гарант». Надано в оренду відповідачам земельні ділянки загальною площею 208,1287 га, у тому числі ділянка № 1 площею 33,8413 га ріллі, ділянка № 2 площею 174,2874 га ріллі для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розміщених на території Тимошівської сільської ради, строком оренди на 49 років.

На підставі вказаних розпоряджень Михайлівської районної державної адміністрації, 5 грудня 2011 року та 8 травня 2012 року між Михайлівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 укладено договори оренди земельних ділянок, що розташовані на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, які зареєстровані у відділі Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначав, що про зазначені порушення вимог законодавства йому стало відомо 5 червня 2015 року з листа Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області від 5 червня 2015 року. Просив поновити строк позовної давності.

Суди виходили з того, що передача відповідачам земельних ділянок відбулась з березня 2011 року по травень 2012 року, а з позовом до суду прокурор звернувся у серпні 2015 року і поважних причин пропуску строку позовної давності він не довів.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у ст. 46 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14 та від 1 липня 2015 року у справі № 6-178цс15, яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для виконання всіма суб'єктами владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2015 року прокурором пред'явлено позов в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке підтримало позов, зазначаючи, що дізналось про порушене право після 20 серпня 2015 року, отримавши лист про пред'явлення позовної заяви прокурором.

Незважаючи на викладене, суд фактично наділив прокурора статусом позивача у матеріальних правовідносинах та у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не встановив, коли дізналась про порушення права особа, в інтересах якої подано позов - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, у зв'язку з чим припустився поверхневого розгляду справи.

Встановлення саме цих юридично важливих обставин, а не коли прокурор довідався про порушення права є важливим для правильного застосування норм ЦК України про позовну давність та ухвалення законного рішення.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що прокурор не довів свого права звернення до суду з даним позовом є безпідставними, оскільки згідно зі ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», чч. 1, 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик