Номер провадження 2/331/1512/2016
22.09.2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави нерухомого майна, шляхом визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави нерухомого майна, шляхом визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.10.2008 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 50 000 дол. США, що на момент надання позики складало 248 000 грн. 00 коп. (за офіційним курсом долара США, встановленого НБУ), на термін 6 років з моменту отримання позики, про що між ними було укладено договір позики б/н від 20 жовтня 2008 року. З метою забезпечення виконання умов вищезазначеного договору позики, в цей же день між ними був укладений договір застави транспортного засобу б/н. Предметом застави є легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області. Предмет застави за угодою сторін оцінено в 45 000 доларів США, що на момент укладення, відповідно до офіційного курсу долара США встановленого НБУ, складає 223 200 грн. 00 коп. Відомості про заставу були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27 липня 2009 року. 05 серпня 2016 року ОСОБА_3 відступлено ОСОБА_4 права вимоги за договором позики та договором застави, про що були укладені Договір № 05-08/16 про відступлення права вимоги від 05 серпня 2016 року та Договір № 05-08/16-2 про відступлення права вимоги від 05 серпня 2016 року. 06 серпня 2016 року позивачем було письмово повідомлено відповідача про перехід прав вимоги за Договором позики та Договором застави. Відповідно до умов п. 1.3. Договору позики, сума позики надана відповідачу на термін 6 років з моменту отримання позики, у звязку з чим строк повернення позики настав 21 жовтня 2014 року. У встановлений договором позики термін відповідач не повернув борг ОСОБА_3 Позивач також звертався до відповідача з вимогами про виконання зобовязання за Договором позики, але добровільно повернути суму боргу або передати предмет застави позивачу в рахунок погашення заборгованості відповідач відмовляється. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики б/н від 20.10.2008 року, розмір якої на момент 12.09.2016 р. становить 1 333 740 грн. 00 коп., звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області та визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області.
Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки матеріалів, наявних у справі достатньо для розгляду її по суті.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 20.10.2008 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 50 000 дол. США, що на момент укладання договору відповідно до офіційного курсу НБУ складає 248 000 гривень, а останній зобовязувався повернути їх у термін обумовлений даним договором.
У п. 1.3 договору позики зазначено, що сума позики надається відповідачу на термін 6 (шість) років з моменту отримання позики. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув.
Відповідно до п. 1.4 укладеного сторонами договору позики, з метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань, сторони домовились укласти договір застави нерухомого майна.
Згідно з договором застави транспортного засобу від 20.10.2008 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за договором, в тому числі по поверненню суми позики, відшкодуванню збитків, завданих прострочкою виконання, сплаті неустойки, тощо ОСОБА_2 передає в заставу ОСОБА_3 рухоме майно: легковий автомобіль LEXUS GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, що належить йому на праві власності.
Відповідно до договору № 05-08/16 про відступлення права вимоги від 05.08.2016 р. ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 право вимоги, що належить первісному кредитору, і останній стає кредитором за Договором позики, б/н, від 20.10.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Згідно з договором № 05-08/16-2 про відступлення права вимоги від 05.08.2016 р. ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 право вимоги, що належить первісному кредитору, і останній стає кредитором за Договором застави транспортного засобу, б/н, від 20.10.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Як вбачається з повідомлення про відступлення права вимоги, 06.08.2016 р. ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ОСОБА_1 став новим кредитором за договором позики б/н від 20.10.2008 року та договором застави транспортного засобу б/н від 20.10.2008 року, у звязку з чим зобовязання за зазначеними договорами мають бути виконані на користь ОСОБА_1
22.08.2016 року позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання зобовязання за договором позики б/н від 20.10.2008 року.. Відповідач не виконав належним чином свої грошові зобовязання передбачені договором щодо повернення позики, та всіма можливими способами ухилявся від виконання зобовязань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обовязок.
Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від повернення наданих у борг коштів, позивач просив стягнути заборгованість на предмет застави.
Матеріали справи не містять належних доказів від відповідача, які спростовують наявність виконання ним умов договору позики.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) договір є обовязковим для виконання.
Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк.
Відповідно до положень ст.589 ЦК України: у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 590 Цивільного кодексу України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-XII заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
За вказаних обставин, суд вважає, що у позивача виникло право вимоги звернення стягнення на предмет застави легковий автомобіль LEXUS GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246.
Обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності, не суперечить положенням діючого законодавства. З урахуванням зазначених норм права ( ст. 328, ст. 589, ч.ч. 1, 2 ст. 590, ст. 591, п.п. 4 ч. 1 ст. 593 ЦК України) не виключається можливість звернення стягнення на предмет застави в такий спосіб і набуття заставодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог заставодержателя шляхом набуття права власності на предмет застави, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому на підставі частини другої статті 16 ЦК, позивач має право вимагати застосування такого способу захисту порушених прав судом.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та вважає за можливе постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 11, 15, 18, 60, 205, 206, 212- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 589, 590, 610, 625, 629, 1050 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу», суд
Звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 047697 від 07.11.2007 року, виданого МРЕВ № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області.
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на автомобіль марки LEXUS модель GS 350 сірого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов №JTHCE96S370009246, зареєстрований в МРЕВ №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.