Ухвала

іменем україни

3 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування збитків та моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 23 січня 2012 року вона працювала на посаді головного економіста відділу обслуговування клієнтів Артемівського відділення публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» (далі - ПАТ «Банк Національний Кредит»). Наказом відповідача від 28 травня 2015 року № 384-к була звільнена з роботи згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Позивач стверджувала, що при звільненні відповідач не провів з нею повного розрахунку, у зв'язку з цим просила стягнути з ПАТ «БанкНаціональний Кредит» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 11 965 грн 25 коп., матеріальні збитки у сумі 266 грн 12 коп. та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк Національний Кредит» на користь ОСОБА_4 11 965 грн 25 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 9 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ПАТ «Банк Національний Кредит» на користь ОСОБА_4 500 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз'яснено, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести із звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; при невиконанні такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 11 965 грн 25 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, суд апеляційної інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, виходив із тих обставин, що розрахунок був проведений з позивачем лише частково, врахував розмір заборгованості, характер порушення права та інші істотні обставини, і дійшов висновку про стягнення на її відшкодування 500 грн.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича відхилити, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 9 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.М. Ситнік

Колегія суддів: