Справа № 296/100/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого-судді Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій», ОСОБА_2 державного технологічного університету про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого неодноразово збільшувала (а.с. 32-34, 35-39, 51-52, 59-61, 71-72), та просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку 9188 грн. 69 коп. заборгованості по заробітній платі , в тому числі 2419 грн. 47 коп. компенсації за невикористану відпустку та 980 грн. 28 коп. вихідної допомоги, а також 5 393 грн. 76 коп. індексації заробітної плати і 9336 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.12.2015 по 08.09.2016, а всього 23 918 грн. 45 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 державного технологічного університету позов до їх навчального закладу не визнала повністю та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що на даний час ОСОБА_3 підприємство «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій», з яким перебувала у трудових відносинах позивач, не припинено шляхом реорганізації, а приєднано до ОСОБА_2 державного технологічного університету.

Відповідач ОСОБА_3 підприємство «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» в судове засідання свого представника не направило, про час і місце розгляду справи судом повідомлялося належним чином, про причини нявки суду не повідомило.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.07.1986 була прийнята на роботу інженером відділу інформації з конструкторською документацією ОСОБА_2 міжгалузевого територіального центру наукової-технічної інформації та пропаганди, яке в подальшому перейменовано в ОСОБА_3 підприємство «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій».

Відповідно до наказу № 47/265-к від 10.12.2015 року ОСОБА_1 була звільнена з посади завідувача товарною секцією оптово роздрібної торгівлі відділу комерції та вивчення попиту на товари народного споживання з 10.12.2015 року за п.1 ст.40 КЗпП України в звязку із скороченням штату відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 933 від 15.09.2015 року «Про реорганізацію Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій»» (а.с. 11-13).

В порушення ст.115 КЗпП України, позивачці несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, та

на час звільнення ОСОБА_1 заборгованість становила 9188 грн. 69 коп., що стверджується довідкою Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» від 10.12.2015 року (а.с. 18), заборгованість на даний час їй не виплачена.

Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку.

Середньоденний заробіток ОСОБА_1 становив 46 грн. 68 коп., як вбачається із довідки про середню заробітну плату (дохід) позивача (1960 грн.71 коп. х 42 роб. дні = 46 грн. 68 грн.) (а.с. 33).

Таким чином підлягає до стягнення з ДП «ОСОБА_2 державний центр науково- технічної інформації та інновацій» на користь позивача сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.12.2015 по 26.09.2016: 200 роб.днів х 46 грн. 68 коп. = 9 336 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі за текстом - закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до ст. 6. Закону, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян. Згідно зі ст. 7 Закону, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Аналогічні норми містяться в Законі України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума невиплаченої індексації заробітної плати позивача за період березень 2014р. по листопад 2015 року складає 5393 грн. 76 коп.

В судовому засіданні також встановлено, що на час винесення рішення по даній справі ОСОБА_3 підприємство «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» не реорганізовано, а саме не приєднано до ОСОБА_2 державного технологічного університету та не виключено з державного реєстру юридичних осіб, а отже саме це підприємство має сплатити позивачу вказану вище заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені та індексацію заробітної плати.

З цих же підстав суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 державного технологічного університету.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на користь держави 1378 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 30, 60 , 88, 169, 209, 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» () на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 9 188 грн. 69 коп. заборгованості по заробітній платі, в тому числі 2419 грн. 47 коп. компенсації за невикористану відпустку та 980 грн. 28 коп. вихідної

допомоги, а також 5 393 грн. 76 коп. індексації заробітної плати і 9 336 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.12.2015 по 26.09.2016, а всього 23 918 (двадцять три тисячі дев»ятсот вісімнадцять) гривень 45 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновацій» () на користь держави 1378 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 державного технологічного університету залишити без задоволення за безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. В. Бондарчук