Провадження № 2/761/5690/2016
У Х В А Л А

25 травня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., вивчивши справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства сприяння обороні України про визнання рішення незаконним та визнання недійсним і скасування протоколу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

У відповідності до вимог п. 5, 6, ч. 2, 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява серед іншого повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

В поданій позовній заяві не окреслений предмет позову, який би характеризував те, на що спрямований позов, не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують своє право такої вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, а саме, які права позивачів порушено, якими саме діями відповідача, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та передбачений такий шлях поновлення і яких порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів. Так, позивачем необхідно зазначити докази, що підтверджують зазначені ними у заяві обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, не долучено статуту товариства.

Крім того, з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить визнати недійсним рішення ІІ Пленуму Центрального Комітету ТСО України від 13 квітня 2016 року в частині виведення зі складу ОСОБА_1, як такого, що не виправ довір'я, а також визнати недійсним і скасувати Протокол ІІ Пленуму Центрального Комітету ТСО України від 13 квітня 2016 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 грн. на р/р 0011, код платежу 22030001, МФО 820019, одержувач УДК у Шевченківському районі м. Києва, , Банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві.

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки (не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України).

У разі виправлення недоліків, нову заяву необхідно подати разом із її копіями та копіями доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 118, 119, 121, 209, 210, Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства сприяння обороні України про визнання рішення незаконним та визнання недійсним і скасування протоколу - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: