АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1979/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ПАТ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір K2HCGL00260481, згідно якого ОСОБА_7 отримала кошти в розмірі 81250 дол. США, терміном до 31 липня 2037 року, які зобовязувалася повернути, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором.

В забезпечення виконання зобовязань по даному договору, 01 серпня 2007 року, між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № K2HCGL00260481/01.

У звязку із порушенням виконання зобовязань по вищевказаному кредитному договору ОСОБА_7 станом на 08 вересня 2015 року має заборгованість 64702,69 дол. США, яка складається із 50819,67 дол. США - заборгованості за кредитом; 11092,28 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2790,74 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Банк просив стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 64 702,69 дол. США, що за курсом 22,11 відповідно до службового розпорядження НБУ на 08 вересня 2015 року складає 1 430 576,48 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначав, що до такого висновку суд прийшов у звязку із неповнотою розгляду та дослідження доказів та з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Щодо підсудності даного позову апелянт зазначає, що позивачем при зверненні з даним позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області не наведено жодного посилання на положення ст.109 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року скасувати, повернути справу позивачу для звернення за належною підсудністю. Стягнути з позивача на його корить судовий збір.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у даній справі ухвалою суду від 16 лютого 2016 року, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Підстави для повернення позову відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки згідно ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно розяснення наданого в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» позови, що виникають із кредитних правовідносин, предявляються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

Отже, якщо предмет позовних вимог зводиться до стягнення заборгованості за кредитом, то суд має застосувати положення про підсудність, визначену ст.109, 110 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір K2HCGL00260481(а.с.14-17).

Із змісту даного договору вбачається, що під час його укладення відповідач ОСОБА_7 зазначала адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14).

Також із матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобовязань по даному кредитному договору, 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № K2HCGL00260481/01, в якому зазначено місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19 зворот).

Дана адреса реєстрації відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з 10 липня 2007 року також вбачається із даних копії їх паспортів, наданих при укладенні спірного договору (а.с. 21, 23 зворот).

У відповідності до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України на адресу суду першої інстанції із ГУДМС, УДМС України в Черкаській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, за даними якої, ОСОБА_7 «зареєстрованим/знятим з реєстрації по м. Черкаси та області не значиться», ОСОБА_6 «зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться»(а.с. 30,31).

ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, зазначав у ній місце проживання (перебування) відповідачів: АДРЕСА_1, що територіально є підсудністю Уманського міськрайонного суду Черкаської області, оскільки відповідачі не повідомили банк про зміну місця свого проживання та реєстрації, а інші дані про місцеперебування відповідачів у банку відсутні, крім вищевказаних.

Згідно п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), яким у даній справі було саме АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що позивачем при зверненні з даним позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області не наведено жодного посилання на положення ст.109 ЦПК України не підлягають до задоволення, оскільки вони спростовуються вимогами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, відкривши провадження у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому судова колегія уважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :