АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону здійснювати будівництво капітальної будівлі,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що суд дійшов невірного висновку про те, що застосування даного виду забезпечення позову призведе до фактичного вирішення спору по суті до розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні достатні підстави для застосування даного виду забезпечення позову, а також прийшов до висновку про те, що в разі задоволення заяви про забезпечення позову в такий спосіб фактично буде вирішено спір по суті до розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за завою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просив ухвалити рішення, яким заборонити відповідачам здійснювати будівництво капітальної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, з порушенням вимог чинних будівельних норм і правил.

Крім того, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити поданий позов шляхом заборони відповідачам здійснювати будівництво капітальної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, до вирішення судом спору по суті.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі задоволення заяви про забезпечення позову судом фактично буде вирішено позовні вимоги, а не питання забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді