АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Деркач Н.М.,

за участі секретаря: - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Всеукраїнської громадської організації "Фінансова грамота України" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року по справі за позовом Всеукраїнської громадської організації "Фінансова грамота України" до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача виключити із Умов та правил, які є невід'ємною частиною Договору про надання банківських послуг, положення наступного змісту: «У разі виникнення заборгованості Держателя по Картковому рахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках Клієнт зобов'язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення», посилаючись на порушення відповідачем прав споживачів при наданні банківських послуг при укладенні договорів банківського дебетового карткового рахунку.

Покладення на клієнта банку обов'язку погасити заборгованість по картрахунку, яка виникла в результаті технічних помилок в роботі обладнання банку порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін та, як наслідок завдає шкоди клієнту, а тому, положення спірного пункту є несправедливим.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року позов публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"до ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором № 0301/0907/71-376 від 28.09 .2007 року у розмірі 164 672 грн. 52 коп., що складається із : заборгованості за кредитом - 159 811 грн. 49 коп.; заборгованості за відсотками - 3 402 грн. 22 коп.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1 458 грн. 81 коп. та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Всеукраїнської громадської організації «Фінансова грамота України», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк», що діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 29 липня 2009 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг, за якими у разі виникнення заборгованості власника за картрахунком в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках клієнт зобов'язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

Відповідно до положення ч.1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

При цьому, ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Більш ширше ознаки несправедливості умов договору законодавець розкриває у ч.3 ст.18 Закону. Зокрема, оскільки оскаржувані умови договору стосуються підстав, порядку та строків оплати заборгованості, що може виникати з передбачених підстав, до них підлягає застосуванню ч.13 Закону, яка зазначає, що несправедливими являються умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.

Але, відповідно до абз. 5 ч.4 ст.18 даного Закону положення пунктів 8, 11 та 13 частини третьої цієї статті про несправедливі умови договору не застосовуються до: 1) операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем; 2) договорів про купівлю/продаж: іноземної валюти, дорожніх чеків або про міжнародні грошові перекази, номіновані в іноземній валюті.

Предметом договору про надання банківських послуг являється обслуговування банком карткового рахунку, а оспорюваним пунктом договору регулюються правовідносини при виникненні заборгованості держателя при здійсненні операцій з валютою, в тому числі і внаслідок номінування (купівлі-продажу) за межами України суми коштів із національної в іноземну валюту за курсом іноземного Банку.

Договір банківського дебетового карткового рахунку, з урахуванням Умов та Правил надання банківських послуг, які становлять невід'ємну частину договору, містить детальний опис послуг, що надаються банком.

Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно правил ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

За ст. 632 ЦК України ціна договору встановлюється за домовленістю сторін, тобто вільною.

Вимоги до письмових доказів встановлені ст. 64 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 59 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у позові, оскільки спірна умова договору не встановлює механізму чи способу нарахування заборгованості у разі курсової різниці чи технічних помилок, а лише передбачає строк 30 днів для її погашення. Відтак, відсутні підстави вважати, що спірна умова договору порушує права споживача і є несправедливою.

Доводи апелянта спростовуются, так як не знайшли підтвердження в матеріалах справи про порушення його прав та законних інтересів, а тому колегія суддів, не вбачає підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації "Фінансова грамота України" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: