АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року позивач звернулась із позовом на обґрунтування якого зазначила, що з 11 листопада 1996 року працювала у відповідача, 07 лютого 1997 року їй було видано ордер № НОМЕР_1 на зайняття службового житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Листами від 25.08.2015 року № 303/4/15/837 та від 16.10.2015 року № 503/4/15/1034 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивачки про виключення вказаної квартири із числа службових.

Таку відмову позивачка вважала незаконною, як таку, що перешкоджає приватизувати вказане житло.

Враховуючи викладене та посилаючись на положення ст. 47 Конституції України, ст.ст. 118, 122, 123, 125 ЖК України позивачка просила зобов'язати відповідача належно оформити та подати до Солом'янської в м. Києві районної адміністрації клопотання про виключення з числа службових приміщень двокімнатної квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача 551.21 грн. судового збору.(а.с. 1-4)

Відповідач проти позову заперечував.(а.с. 28-30)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України про зобов'язання вчинити дії відмовлено. (а.с.41, 43-44)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначила, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. (а.с. 47-50)

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив відкласти розгляд справи, посилаючись на зайнятість в іншій справі.(а.с.61-64, 69-71 )

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 листопада 1996 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу двірником будинкоуправління № 12, і з цього часу працювала у відповідача.(а.с. 14)

07 лютого 1997 року ОСОБА_1 на сім'ю з двох осіб було видано ордер № НОМЕР_1 на зайняття службового житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1.(а.с. 7)

ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою від 17 липня і 30 липня 2015 року, в якій просила про виключення зі складу службових житлових приміщень вищевказаної двокімнатної квартири. (а.с. 8, 10)

Листами від 25.08.2015 року № 303/4/15/837 та від 16.10.2015 року № 503/4/15/1034 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивачки про виключення вказаної квартири із числа службових.(а.с. 9, 11)

За змістом положень ст. ст. 21, 24, 47 Конституції України, усі громадяни мають рівні права і свободи та є рівними перед законом, у т.ч. щодо реалізації права на житло.

Відповідно до ст. 51 ЖК України, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Порядок надання службових жилих приміщень встановлений ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37«Про службові жилі приміщення», жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що у відповідача відпала потреба в використанні даного жилого приміщення як службового, колегія суддів визнала обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення, тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12169/2016

Унікальний номер 760/9804/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Букіна О.М.

Доповідач Левенець Б.Б.