АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6587 /2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Трегубенко Л.О.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 р.

в справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2,

ОСОБА_1

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2013 р. задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1670/ФКВ-07 від 4.10.2007 р. в сумі 64 925,70 грн.; відсотки в сумі 19 760,93 грн., комісію в сумі 5 713,29 грн., а всього: 90 399,92 грн. та судовий збір по 452 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до Подільського районного суду м. Києва у іншому складі суду, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 04.10.2007 р. ТОВ «Український промисловий банк» уклав з відповідачкою ОСОБА_2 кредитний договір №1670/ФКВ-07, відповідно до умов якого надав їй кредитні кошти у іноземній валюті у сумі 12584 дол.США під 9,60% річних на строк кредитування 72 місяці, тобто до 02.10.2013 р., на придбання автомобіля, що підтверджується копією неоспореного кредитного договору з графіком платежів (додаток №1) (а.с. 6-13).

Виконання банком своїх зобов»язань за кредитним договором, тобто, надання позичальнику кредитних коштів у сумі 12584 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки № 0001/77 від 04.10.2007 р. ( а.с. 15).

Відповідно до п. п. 2.4., 2.5. 1.5., 2.6., 2.7., 1.7., 2.10. кредитного договору повернення кредиту мало здійснюватись щомісячно частками у розмірі не менш як 175 дол.США по 20 двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем кредиту, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника та/або внесення готівки до каси банку.

Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця.

Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,15 % відсотка від суми кредиту визначеної у п. 1.1. кредитного договору.

Нарахування щомісячної комісії за управління кредитною лінією здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок Банку.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а)-ж), в тому числі, і у випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором забезпечене за договором поруки №1670/2фпор-07 від 04.10.2007 p., укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1, відповідно до умов якого відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником кредитних зобов'язань; поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що підтверджується копією договору поруки (а.с. 16).

Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, 30.06.2010 р. на підставі ст.ст.512-519 ЦК України, ст.ст.92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» №369, між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Нацбанком України був укладений трьохсторонній договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, відповідно до п.п. 4.1., 4.2. якого у порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, «Укрпромбанк» передав (відступив) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого «Дельта Банк» став новим кредитором у зазначених зобов'язаннях, і набув прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за цими договорами, у тому числі, за кредитним договором № 1670/ФКВ-07 від 04.10.2007 р., що підтверджується копією цього договору та витягом з додатку №2 до нього ( а.с. 27-32).

Згідно ч.1 ст.516, ст.517 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Як встановлено судом, позичальник взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконувала, 15.04.2011 р. позивач надіслав їй лист - попередження, який був нею отриманий 21.05.2011 р. та залишений без виконання, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.79-81); а 5.04.2012 р. позивач надіслав досудову вимогу поручителю, яка ним також залишена без реагування (а.с. 24-26).

Станом на 1.03.2013 р. загальна заборгованість за кредитним договором складає суму 90399,92 грн., з яких: за кредитом - суму 64 925,70 грн.; відсотками - суму 19 760,93 грн.; комісією - суму 5 713, 29 грн., що підтверджується довідкою банку (а.с. 23).

Суд правильно дійшов висновку, що не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідачки, наведені у обгрунтування заперечень проти позову, оскільки, вони спростовуються матеріалами справи і не мають правового підгрунтя, інших доводів і доказів у їх підтвердження нею не надано.

Згідно ст.303 ЦКП України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 посилався, зокрема, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, що боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні, що йому, як поручителю ніхто не повідомив про зміну кредитора, що позивач є неналежним кредитором, що боржник має право висувати заперечення проти вимоги нового кредитора у зобов»язанні, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора, що позивач не довів факту, що має право дострокового повернення всіх сум за кредитним договором (несумлінності боржника), що позивач не надав доказів того, що боржник дійсно отримував кошти за кредитним договором, що судом не з»ясовано суму заборгованості відповідача.

Проте, ці доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.12.2013 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :