Справа № 684/398/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

08 вересня 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Старій Синяві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 29.09.2014 року помер її чоловік ОСОБА_4, спадщину після смерті якого прийняла відповідачка ОСОБА_2 дочка померлого, а вона відмовилась від прийняття спадщини. У серпні 2015 року нотаріусом відповідачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, однак вважає, що вказане свідоцтво видане з порушенням її прав, як співвласника будинку. Зокрема, вказує, що спірний будинок побудований до 1990 року та 14.11.189 року було виготовлено технічний паспорт та нього та видане на імя ОСОБА_4, як голови колгоспного двору свідоцтво про право власності на будинок колгоспного двору. Вказаний будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, так як голова двору ОСОБА_4 був колгоспником та працював у ньому, а на час припинення колгоспного двору 15.01.1991 року у ньому проживав голова двору та ще четверо членів двору, в тому числі і позивач. Тому право спільної часткової власності набули чолова та члени двору у рівних частках, тому відповідач після смерті ОСОБА_4 могла у спадкувати лише 1/5 частку у спільній частковій власності, яку за життя набув спадкоємець, а не весь будинок. З врахуванням уточнених вимог позивач ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, зареєстроване у реєстрі за № 1079 та скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на даний житловий будинок.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені у позовній заяві та заяві про уочнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що її мати позивака по справі сама наполягала на її переїзді до с.Олексіївка та оформленні спадщини після смерті батька на неї, відмовившись при цьому від спадщини. Просила відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

20.09.2014 року помер ОСОБА_4 чоловік позивачки ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 232125 від 23.09.2014 року та свідоцтвом про одруження 1-АБ №379956 від 02.11.1969 року.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 14-2015 щодо майна померлого ОСОБА_4, 03.02.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки ОСОБА_2

05.08.2015 року відповідач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4, звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

05 серпня 2015 року державним нотаріусом ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок із приналежними до нього надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого виконкомом Старосинявської районної ради 14.11.1989 року, зареєстроване у реєстрі за № 1079.

Як вбачається із наявного у матеріалах спадкової справи № 14-2015 щодо майна померлого ОСОБА_4 свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого виконкомом Старосинявської районної ради 14.11.1989 року, та технічного паспорта, цілий будинок із приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4

Згідно довідок Старосинявської селищної ради № 45 та 46 від 05.05.2016 року відповідно до записів у по господарськихкнигах сільської ради за 1988-1991 роки господарство по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка відносилось до соціальної групи колгоспних дворів. В даному господарстві з 1988 року по 15.04.1991 року проживали: ОСОБА_4І, його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_6, та сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї).

Із наданих суду засвідчених копії погосподарських книг по домоволодінню по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка, вбачається, що вказане домогосподарство було віднесено до категорії колгоспних дворів. В даному господарстві з 1988 року по 15.04.1991 року проживали: голова сімї - ОСОБА_4І, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був колгоспником, його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5

Крім того, правильність віднесення домогосподарства по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка до категорії колгоспних дворів підтверджується копіями матеріалів пенсійного справи ОСОБА_4, а саме трудовою книжкою колгоспника № 269 від 06.02.1964 року та довідками № 103 та № 104 від 05.07.2005 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в ред. 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно роз'яснень, наведених у п. 6. постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, що виникли до набрання чинності Законом України "Про власність", застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року, не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про те, що позивач ОСОБА_3, як член колгоспного двору до 15 квітня 1991 року втратила право на частку у майні цього двору.

Отже, будинковолодіння за адресою по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка належало усім членам колгоспного двору у рівних частках, тому відповідач ОСОБА_2 після смерті батька успадкувала лише 1/5 частку у спільній частковій власності на дане будинковолодіння.

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

У ст. 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 серпня 2015 року, видане державним нотаріусом ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 на цілий житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, всупереч праву позивача ОСОБА_3 на частку у праві спільній частковій власності на вказаний будинок, як члена колгоспного двору, то воно підлягає визнанню недійсним повністю із скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на даний житловий будинок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 1217, 1218, 1301 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 серпня 2015 року, видане державним нотаріусом ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, зареєстроване у реєстрі за № 1079 та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_5 індексний номер 23419940 від 05.08.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на даний житловий будинок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Галиш І.Б.