АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Остапчук Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар'єр» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар'єр» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар'єр» (далі - ТОВ «Шепетівський гранкар'єр») про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Накладено арешт на самоскиди АС 3251/1 на шасі FОТОN (2 штуки) та майно (рухоме) на загальну суму 1 110 000,00 грн., які належать ТОВ «Шепетівський гранкар'єр».

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Шепетівський гранкар'єр» просить скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що судом в ухвалі не було зазначено жодних обставин, які б були підтверджені належними та допустимими доказами, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_1 Вважає, що позивачем не обґрунтував заявлені вимоги жодними доказами.

В судове засідання представник ТОВ «Шепетівський гранкар'єр» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 заперечує наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Шепетівський гранкар'єр»про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу самоскидів та штрафних санкцій.

14 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову накладенням арешту на все майно ТОВ «Шепетівський гранкар'єр».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову задоволено частково. Накладено арешт на самоскиди АС 3251/1 на шасі FОТОN (2 штуки) та майно (рухоме) на загальну суму 1 110 000,00 грн., які належать ТОВ «Шепетівський гранкар'єр».

Колегія суддів погоджується ухвалою суду першої інстанції першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Шепетівський гранкар'єр» на його користь суму основної заборгованості за договором купівлі-продажу №12 від 25 березня 2011 року у розмірі 1 162 836,00 грн., проценти у розмірі 1 966 099,15 грн., інфляційну складову в розмірі 1 734 685,53 грн., три проценти річних в розмірі 294 024,45 грн., пеню в розмірі 1 958 000,00 грн. та штраф в розмірі 1 958 000,00 грн.

Враховуючи характер заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Шепетівський гранкар'єр».

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недоведеність позовних вимог, а також не доведення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. При вирішенні питання про забезпечення позову суд не здійснює оцінку обґрунтованості позовних вимог. Вказане питання вирішується судом при розгляді справи по суті. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції положень норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ТОВ «Шепетівський гранкар'єр» підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар'єр» відхилити, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді