Ухвала

іменем україни

16 травня 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., КасьянаО.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах малолітньої підопічної ОСОБА_6, до ОСОБА_7, треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про поділ жилого будинку та спільного майна подружжя, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах малолітньої ОСОБА_6, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ жилого будинку та спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивували тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з 05 травня 2001 року до 22 лютого 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_6, опікуном якої є ОСОБА_5 За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони придбали жилий будинок АДРЕСА_1 та предмети домашньої обстановки та вжитку загальною вартістю 85 300 грн, проте на теперішній час не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного майна. При цьому, ОСОБА_4 посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, а вона постійно хворіє та потребує стороннього догляду, просили при поділі спільного майна подружжя відступити від засад рівності часток подружжя на її користь.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_4 житлову кімнату 1-8 площею 12,1 кв. м., кладову 1-7 площею 2,2 кв. м, столову 1-6 площею 11,6 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 8,7 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 13,8 кв. м, підвал ІІІ площею 20,2 кв. м, підвал ІV площею 15,6 кв. м житлового будинку АДРЕСА_1, а всього приміщень загальною площею 84,2 кв. м, вартістю 81 398 грн 90 коп., що становить 49,22 % житлового будинку. Виділено ОСОБА_4 хлів з літньою кухнею В площею 52,19 кв. м вартістю 44 064 грн.

Виділено ОСОБА_7 житлову кімнату 1-9 площею 20,2 кв. м, коридор 1-3 площею 6,3 кв. м, кухню 1-2 площею 8,1 кв. м, коридор 1-1 площею 6,5 кв. м, гараж VІ площею 26,6 кв. м, кладову V площею 7,9 кв. м, топічну ІІ площею 5,7 кв. м, коридор І площею 5,6 кв. м житлового будинку АДРЕСА_1, а всього приміщень загальною площею 86,9 кв. м, вартістю 84 109 грн 10 коп., що становить 50,78 % житлового будинку. Виділено ОСОБА_7 вбиральню Г площею 1,7 кв. м вартістю 3 417 грн, огорожу площею 24,8 кв. м вартістю 2 368 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 35 568 грн 80 коп. грошової компенсації вартості частки домоволодіння.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_7 закрити дверні прорізи з коридору 1-3 до столової 1-6 та житлової кімнати 1-4; влаштувати дверний проріз із житлової кімнати 1-4 до житлової кімнати 1-5; частково розібрати віконний проріз і встановити вхідний дверний блок з фасадної сторони житлової кімнати 1-5; вмонтувати вхідний дверний блок з фасадної сторони підвалу ІV.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1 774 грн 80 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Виділено ОСОБА_4 2 квіткові екібани вартістю по 350 грн кожна, 4 люстри вартістю по 250 грн кожна, холодильник - 800 грн, антену - 450 грн, килим - 2 000 грн, стіл комп'ютерний - 800 грн, ліжко двоспальне - 2 500 грн, шафу - 4 200 грн, плиту газову - 2 000 грн.

Виділено ОСОБА_7 2 квіткові екібани вартістю по 350 грн кожна, 4 люстри вартістю по 250 грн кожна, кухню коричневу з мийкою - 2 250 грн, кухонний куток - 1 200 грн, гірку дубову - 6 000 грн, плиту газову - 850 грн, диван - 850 грн, витяжку - 450 грн, стіл - 650 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року зазначене рішення районного суду в частині поділу жилого будинку змінено, а саме в порядку поділу будинку АДРЕСА_1 виділено в натурі ОСОБА_4 - житлову кімнату 1-4 площею 13,8 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 8,7 кв. м, столову 1-6 площею 11,6 кв. м, кладову 1-7 площею 2,2 кв. м, житлову кімнату 1-8 площею 12,1 кв. м, підвал ІІІ площею 20,2 кв. м, підвал ІV площею 15,6 кв. м, вбиральню Г, Ѕ частину огорожі, що становить 49,22% житлового будинку.

ОСОБА_7 виділено коридор 1-1 площею 6,5 кв. м, кухню 1-2 площею 8,1 кв. м, коридор 1-3 площею 6,3 кв. м, житлову кімнату 1-9 площею 20,2 кв. м, коридор І площею 5,6 кв. м, топічну ІІ площею 5,7 кв. м, кладову V площею 7,9 кв. м, гараж VІ площею 26,6 кв. м, хлів з літньою кухнею В, Ѕ частину огорожі, що становить 50,78 % житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 23 126 грн 12 коп. грошової компенсації вартості домоволодіння.

Зобов'язано ОСОБА_4 влаштувати дверний проріз із житлової кімнати 1-4 до житлової кімнати 1-5, частково розібрати віконний проріз і встановити вхідний дверний блок з фасадної сторони житлової кімнати 1-5, вмонтувати вхідний дверний блок з фасадної сторони підвалу ІV.

Зобов'язано ОСОБА_7 закрити дверні прорізи з коридору 1-3 до столової 1-6 та житлової кімнати 1-4, з гаража VІ до підвалу ІІІ.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, просять рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Статтею 60 СК Українивстановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК Українивласність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною в зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази в справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що спірний будинок належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності, оскільки при придбанні вказаного будинку ними були визначені частки кожного у праві власності на нерухомість, яка підлягає поділу згідно першого варіанту визначеного будівельно-технічною експертизою № 3553/14-26 від 26 листопада 2014 року, який найбільш наближений до рівності часток сторін, не порушує їх прав та відповідає вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П.Касьян

О.В.Попович