Справа № 127/8909/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Вінницька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Вінницька міська рада про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що 26.03.2015 року померла ОСОБА_7, після смерті якої залишилась спадщина, а саме: квартира № 82, розташована за адресою м. Вінниця, вул. Шмідта, буд. 69. Спадкоємицею даного майна за заповітом, складеним 21.02.2014 року і посвідченим приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_8, є ОСОБА_4, проте, намагаючись оформити свої спадкові права на дане майно, позивач отримала відмову нотаріуса у вчиненні відповідних нотаріальних дій, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на згадане спадкове майно, в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на квартиру № 82, розташовану за адресою м. Вінниця, вул. Шмідта, буд. 69, у порядку спадкування за заповітом, після померлої 26.03.2015 року її матері ОСОБА_7.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позовній заяві, та просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надіслали, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Представник третьої особи: Вінницької міської ради ОСОБА_2, в судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-АМ № 322888 року, виданого повторно 17.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_7 померла 26.03.2015 року (а.с. 6).

Зміст дублікату заповіту від 21.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 21, зазначає, що ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, у тому числі те, що буде належати їй на день смерті і на, що вона матиме право за законом, заповідає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2015 року № 42141914, зазначено, що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу дубліката заповіту № 58220145, заповідач: ОСОБА_7, заповіт № 55765229, номер у реєстрі - 21 ( а. с. 8).

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року № 2031/02-31, видана державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_9, вказує, що гр. РФ Бондар ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру номер 82, що знаходиться в житловому будинку номер 69 по вул. Шмідта в місті Вінниці, після померлої 26.03.2015 року гр. ОСОБА_7, в звязку з не наданням правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 9).

Зміст довідки № 5065 від 25.11.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», зазначає, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 р. виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно рішення № 183 від 29.03.1993 р., свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою від 04.11.2004 р. за № 2-4313 (а.с. 10).

Технічний паспорт на квартиру № 82, у житловому будинку № 69, по вул. Шмідта, м. Вінниця зазначає, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_7, квартира має наступні технічні характеристики: загальна площа 48,7 кв.м., житлова площа 26,8 кв.м., кімната 1-а площею 15,6 кв.м., кімната 2-а площею 11,2 кв.м., кухня площею 6,7 кв.м., вбиральня площею 1,1 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м., кладова площею 0,4 кв.м. (а.с. 11-12).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-4313, спадкоємецею майна гр. ОСОБА_11, померлого 23.03.2004 року, є дружина ОСОБА_7, яка успадкувала майно, що складається з 1/2 частки квартири № 82, що знаходиться в житловому будинку під № 69, який розташований в місті Вінниці по вул. Шмідта (а.с. 14).

Згідно досліджених матеріалів спадкової справи № 93/2015 до майна померлої 26.03.2015 року ОСОБА_7 вбачається, що одним із спадкоємців, який прийняв у визначеному законодавством порядку спадщину після смерті ОСОБА_7, є ОСОБА_4, також спадкова справа містить відповіді надані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відмову їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, від імені їх матері ОСОБА_7, 21.02.2014 року був посвідчений заповіт на все майно, на імя онуки ОСОБА_4, в звязку з чим їм не може бути видано відповідне свідоцтво про право на спадщину. (а.с. 82, 83).

Норма ст. 328 Цивільного Кодексу України прописує: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Норма ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є механізмом офіційного визнання такого права, а тому, за умови наявності правовстановлюючого документу, який виданий у межах повноважень та у спосіб визначений законом, не виключаються обставини наявності відповідних речових прав у особи, при цьому наслідком відсутності реєстрації таких прав є виключно неможливість вчинення дій щодо однієї із складових змісту права власності - розпорядження таким майном. Оскільки обставини наявності правовстановлюючих документів, виписаних на імя спадкодавця, є неспростовними, а відтак, враховуючи особливості спадкового права та припинення цивільної правоздатності спадкодавцем у момент смерті, з огляду на належність спадкоємцеві спадщини, суд вважає, що до таких правовідносин в площині додержання принципу справедливості є доцільним застосування способу захисту прав спадкоємця, передбаченого законодавцем в ч.2 ст. 16 ЦК України, в тому числі визнання права.

Суд звертає увагу на те, що спадкове право відокремлене законодавцем в окрему самостійну підгалузь права, оскільки такі правовідносини нерозривно повязані із наявністю неспростовного юридичного факту смерті особи, в силу чого держава, враховуючи важливість таких правовідносин, гарантує та прописує особливий механізм розпорядження спадкодавцем своїм майном, закріплюючи та констатуючи факт належності такого майна спадкоємцю за умови прийняття ним спадщини, тобто визначальною обставиною належності спадщини спадкоємцю є прийняття такої спадщини, а не інші умови, в тому числі додержання процедури реєстрації майнових прав спадкодавцем.

Норма ст. 1216 ЦК України прописує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 5. ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, врахувавши, що позивач вчасно та у спосіб, передбачений законодавством, прийняв відповідну спадщину, і є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої ОСОБА_7, врахувавши те, що обставини належності спадкодавцю ОСОБА_7 спадкового майна в повному обсязі встановлені в судовому засіданні, при цьому відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно обєктивно унеможливлює позивача належним чином оформити свої спадкові права, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати у порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_4 право власності на квартиру № 82, яка розташована за адресою: вул. Шмідта, буд. 69, м. Вінниця, яка складається з двох кімнат, загальною площею 48,7 кв. м., житлова площа 26,8 кв. м., що належала померлій 26.03.2015 року ОСОБА_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя