Справа № 750/3369/16-ц
Провадження № 2/750/1365/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 44 237 грн. 20 коп., 32 828 грн. 83 пені, індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 28 505 грн. 17 коп., три відсотки річних в розмірі 2342 грн. за період з 27.06.2014 року по 01.04.2016 року, а всього 107 913 грн. 20 коп.

В судове засідання сторони не з'явились, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, зі змісту заяви представника відповідача вбачається, що відповідач визнає позов в частині виплати страхового відшкодування в сумі 44 237 грн. 20 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Чернігівським ВРЕР 11.01.2013 року, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Ford Fusion» д. р. н. НОМЕР_1.

04.02.2014 року, о 09 годині 25 хвилин в м. Чернігові по вул. Київська, 77 відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів «Ford Fusion» д. р. н. НОМЕР_1 під керуванням позивача та «ГАЗ-3307» д. р. н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова у справі про адміністративне правопорушення від 17.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України у зв'язку з тим, що той порушив вимоги пунктів 10.1, 3, 4, 6 Правил дорожнього руху, а саме водій ОСОБА_2, керуючи ТЗ «ГАЗ-3307» д. р. н. НОМЕР_2, під час виконання маневру повороту не з крайнього лівого положення, не надав переваги в русі попутному транспортному засобу, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з попутним зліва автомобілем «Ford Fusion» д. р. н. НОМЕР_1.

Під час зовнішнього огляду автомобіля «Ford Fusion» д. р. н. НОМЕР_1 виявлено наступні механічні пошкодження: деформація капоту, переднього правого крила, розбита передня права блок-фара, зламано передній бампер, решітку радіатора, потертості, пошкодження лако - фарбового покриття молдінгу передньої правої двері, що підтверджується первинною довідкою ДАІ про механічні пошкодження від 04.02.2014 року.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно, до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Станом на 04.02.2014 року (час заподіяння шкоди) ТЗ «ГАЗ-3307» д. р. н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, був забезпечений згідно діючого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АС/4322732), укладеного з Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО- СТРАХОВА КОМПАНІЯ».

Пунктом 1.12 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час ДТП та дії договору ОСЦПВВНТЗ) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 (п'ятдесят тисяч гривень) на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого 100 000,00 (сто тисяч гривень).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку Страховик відповідно до страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 Закону шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

П. З ч. 1 ст. 987 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

Позивач в установлений законом строк звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до листа відповідача № 6037 від 0 7.07.2014 року подію, яка мала місце 04.02.2014 року визнано страховим випадком і відповідно до ст. 36 Закону прийнято рішення щодо розміру страхового відшкодування позивачу в сумі 45 237,20 грн., франшиза 1 000,00 грн.

Згідно чинного страхового законодавства та полісу серії АС/4322732 франшиза страховою компанією не відшкодовується.

Судом встановлено, що з моменту прийняття рішення про виплату страхового відшкодування відповідачем не вчинено дій щодо перерахунку позивачу коштів в розмірі 44 237,00 грн.

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі не сплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом встановлено, що ДТП мала місце 04.02.2014 року, рішення про виплату страхового відшкодування прийнято 07.07.2014 року, із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся 25.03.2014 року.

Передбачений законодавством строк для проведення виплати у 90 днів минув 26 червня 2014 року. Тобто, пеня підлягає нарахуванню з 27 червня 2014 року.

Загальна сума пені за період з 27 червня 2014 року по 01.04.2016 року складає 32 828,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості позивача та знаходить підстави для задоволення позову в повному обсязі.

керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212, 213, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 44 237 грн. 20 коп., 32 828 грн. 83 пені, індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 28 505 грн. 17 коп., три відсотки річних в розмірі 2342 грн. за період з 27.06.2014 року по 01.04.2016 року, а всього 107 913 грн. 20 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 1709 грн. 13 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя