Справа №565/622/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом останнього місяця взаємовідносини між ним і відповідачкою значно погіршилися, між ними зникли почуття любові та взаєморозуміння. Згідно з доводами позивача причиною розпаду сімї є протилежність поглядів подружжя на життя, шлюб та сімю. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що через різного роду непорозуміння між ним і ОСОБА_2 склались неприязні відносини один до одного, шлюбні та сімейні стосунки між ними фактично припинились, на даний час вони проживають окремо та припинили ведення спільного господарства. Позивач вказав, що за його глибоким переконанням будь-яким чином відновити теплі, сімейні взаємовідносини між ним і відповідачкою, зберегти шлюб і сімю неможливо. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що шлюб, укладений ним із ОСОБА_2, необхідно розірвати.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 16 травня 2016 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивача від 16 травня 2016 року слідує, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу. При цьому позивач вказав, що із відповідачкою спільно не проживає та не підтримує сімейно-шлюбних відносин із 17 квітня 2016 року і їх примирення є неможливим. Причиною розірвання шлюбу ОСОБА_1 вказав відсутність між подружжям взаєморозуміння, поваги та любові.

Відповідачка повністю визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що зазначила у письмовій заяві від 16 травня 2016 року. При цьому ОСОБА_2 підтвердила, що з 17 квітня 2016 року вона не проживає із позивачем і не підтримує з ним сімейно-шлюбних відносин. Окрім цього, як слідує з вказаної заяви відповідачки, ОСОБА_2 вважає неможливим примирення подружжя через відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги.

Визнання відповідачкою позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 16 травня 2016 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

16 липня 2004 року ОСОБА_1А.і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що 16 липня 2004 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №107. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №076648, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 липня 2004 року.

Із свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №038361, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненській області 06 грудня 2006 року (актовий запис за №547 від 06 грудня 2006 року), слідує, що 01 грудня 2006 року у сторін народилася дочка ОСОБА_3.

Судом встановлено, що сторони мають протилежні погляди на життя, побут, права та обов'язки подружжя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття поваги та любові. З 17 квітня 2016 року до теперішнього часу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають окремо. Примирення сторін не наступило. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не бажають відновити сімейно-шлюбні стосунки і вважають неможливим збереження цього шлюбу, про що зазначили у письмових заявах від 16 травня 2016 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 липня 2004 року, актовий запис за №107, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одної) гривні 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд