Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2016 Справа №607/16749/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Грабської Ю.І., Субчак Г.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною поширеної інформації, захист честі гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною поширеної інформації, захист честі гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 22.09.2015 року ОСОБА_2 в залі апеляційного суду Тернопільської області у відкритому судовому засіданні в ході судового розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, в присутності складу суду та свідків поширив щодо позивача наступну недостовірну інформацію: «… Людина зарізав свою матір і посадив батька на 15 років…».

Позивач вказав, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, оскільки не підтверджена жодним доказом.

Крім цього, поширена відповідачем недостовірна негативна інформація порушує його особисті немайнові права, ганьбить його честь, гідність, а також ділову репутацію.

Із вказаних підстав позивач просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01.03.2016 року, визнати недостовірною інформацію стосовно ОСОБА_1, поширену ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 607/8609/14-ц апеляційним судом Тернопільської області, а саме: «…людина (ОСОБА_1.) зарізав свою матір і посадив батька на 15 років…»; зобов'язати ОСОБА_2 з моменту набрання рішенням законної сили у місячний термін спростувати недостовірну інформацію шляхом публічного виступу у присутності позивача перед колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області: Бахметовою В.Х., Ткач О.І., Гірським Б.О. повідомивши, що все сказане на судовому засіданні 22 вересня 2015 року, а саме: «…людина (ОСОБА_1.) зарізав свою матір і посадив батька на 15 років…» не відповідає дійсності; принести письмові вибачення ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресом: АДРЕСА_1 опублікувати вибачення та спростування в місцевій пресі (письмовий текст, який долучається до позовної заяви).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та неправомірності. Відповідач вказав, що інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати - він не поширював.

Суд, проаналізувавши зміст заявлених вимог та обставини яким вони обґрунтовуються, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлгають до часткового задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 22 вересня 2015 року, в ході судового розгляду апеляційним судом Тернопільської області цивільної справи № 22-ц/789/1089/15 за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, на запитання головуючого судді Бахмєтової В.Х. у яких стосунках перебуває ОСОБА_2 із ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповів: «Я взагалі був в шоці, коли ці суди почались. ОСОБА_3 говорила: «ОСОБА_2, з ким ти зв'язався ? Подивись що робить ? Людина, яка вбила власну матір і батько відсидів 15 років ? Що від нього чекати ?» Якби я знав, то в житті такого не робив …», що доводиться витягом із роздруківки фонограми судового засідання від 22 вересня 2015 року у цивільному провадженні № 22-ц/789/1089/15 апеляційного суду Тернопільської області.

В ході судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 не було подано доказів того, що позивач ОСОБА_1 судом був визнаний винним у вчиненні насильницького злочину по відношенню до власної матері, а також не подано доказів того факту, що батько позивача відбував покарання у місцях позбавлення волі строком 15 років.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Суд вважає, що поширена відповідачем ОСОБА_2 інформація в частині того, що позивач: «… Людина, яка вбила власну матір і батько відсидів 15 років…» є негативною, оскільки у ній стверджується про вчинення кримінального правопорушення позивачем та відбування покарання батьком позивача за вчинення кримінального правопорушення. Така інформація, на думку суду, принижує честь та гідність ОСОБА_1 та є недостовірною, оскільки відповідачем не подано в ході судового розгляду справи доказів в її підтвердження.

Твердження позивача про те, що поширена відповідачем недостовірна інформація негативно вплинула на його ділову репутацію судом до уваги не береться за голослівністю такого твердження.

Суд вважає, що поширена відповідачем недостовірна інформація стосується позивача та поширена відповідачем ОСОБА_2, що доводиться витягом із роздруківки фонограми судового засідання від 22 вересня 2015 року у цивільному провадженні № 22-ц/789/1089/15 апеляційного суду Тернопільської області.

Суд вважає, що позивачем не точно наведено цитату інформації, яка поширена відповідачем та яку позивач просить спростувати, оскільки позивач просить спростувати наступну поширену відповідачем інформацію: «… Людина зарізав свою матір і посадив батька на 15 років…», в той час як відповідачем була поширена інформація наступного змісту: «… Людина, яка вбила власну матір і батько відсидів 15 років…», а тому саме такий зміст поширеної відповідачем недостовірної інформації підлягає спростуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача принести письмові вибачення позивачу до задоволення не підлягають, оскільки суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Суд вважає, що вжиті судом способи захисту особистих немайнових прав позивача, зокрема визнання поширеної відповідачем інформації недостовірною - є достатніми для відновлення порушених прав позивача, а тому у задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Твердження представника відповідача про те, що суд не вправі розглядати позови про захист честі, гідності чи ділової репутації, приниження яких відбулось даванням показань (пояснень) особами, які брали участь у справі відносно осіб, які брали участь у тій справі судом до уваги не береться, оскільки відповідач, даючи пояснення в ході розгляду судової справи, поширив щодо позивача недостовірну інформацію, яка не була доказом у справі та яка не оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки предметом спору судової справи у якій брали участь сторони - був поділ майна подружжя та розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 68 Конституції України, ст.ст. 16, 277, 297 ЦК України, п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212- 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недостовірною, такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 22.09.2015 року в залі судового засіданні Апеляційного суду Тернопільської в ході розгляду цивільної справи № 22-ц/789/1089/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а саме: «… Людина, яка вбила власну матір і батько відсидів 15 років…»

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 487,20 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дзюбич В.Л.