Справа № 4-с/489/11/2016
№ 2/489/519/2013
УХВАЛА

24 травня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» на дії державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016 р. ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ. Свої вимоги мотивували тим, що 21.03.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. 03.04.2013 р. стягувачем було отримано виконавчий документ, який в 2015 р. було предявлено ним до виконання до Ленінського ВВС ММУЮ. Проте відповідно до Постанови державного виконавця від 14.12.2015 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження в звязку з пропуском строку предявлення виконавчого листа до виконання. Стягувач не погоджується з такою постановою та вказує на те, що 31.03.2014 р. боржником було частково здійснено погашення заборгованості за рішенням суду, що є підставою для переривання строку предявлення виконавчого листа до виконання та поновлення його перебігу.

Посилаючись на вищевикладене ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» просить суд: визнати дії державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови по відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову від 14.12.2015 р. державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/996, виданого 03.04.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва щодо стягнення судового збору з ОСОБА_4; зобовязати державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/996. Виданого 03.04.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва щодо стягнення судового збору з ОСОБА_4

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

21.03.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі № 2/489/519/2016 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором та судовий збір в розмірі 3219 грн. 00 коп., по 1 609 грн. 50 коп. з кожного.

Згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 04.06.2013 р. рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва було змінено в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості. Рішення суду в частині стягнення судового збору залишилось без змін.

19.06.2013 р. по даній справі судом було видано виконавчі листи.

21.05.2015 р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 судового збору було направлено стягувачем для виконання до Ленінського ВДВС ММУЮ.

Проте відповідно до Постанови державного виконавця від 26.01.2015 р. Банку було відмовлено у відкритті виконавчого провадження в звязку з пропущенням строку предявлення листа до виконання.

09.12.2015 р. Банком до Ленінського ВДВС ММУЮ повторно було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, в якій стягувачем повідомлялось про часткове виконання рішення боржником та про переривання строк у предявлення виконавчого документу.

Однак 14.12.2015 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 було винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в звязку з пропущенням строку предявлення листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст.ст. 23, 24 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються частковим виконанням рішення боржником.

Згідно ст. ст. 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. У разі ненадання боржником у строки встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права і свободи.

З матеріалів справи вбачається, що Рішення суду по справі № 2/489/519/2013 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 було постановлено місцевим судом 21.03.2013 р. та в звязку з поданням апеляційної скарги набрало законної сили 04.06.2013 р.

Між тим заяву про примусове виконання рішення суду стягувачем було подано до ДВС вперше 21.01.2015 р., а повторно 09.12.2015 р. Тобто вже після спливу однорічного строку, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження» на подання виконавчого листа до виконання до органів ДВС.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» посилається на те, що строк для предявлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп. було перервано частковим виконанням рішення боржником.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 посилається на Виписку по рахунку, долучену ним до поданої скарги.

Однак судом встановлено, що вказана виписка по рахунку не боржника ОСОБА_4 (про стягнення судового збору з якого просить ОСОБА_1), а іншої особи - ОСОБА_3

Крім того судом встановлено, що 31.03.2014 р. ОСОБА_3 було здійснено погашення заборгованості за відсотками за кредитним договором № 014/08-112/65601 від 27.07.2007 р., проте аж ніяк не судового збору, що належить до стягнення за виконавчим листом, предявленим до виконання.

За таких обставин суд вважає, що належні та допустимі докази переривання строку для предявлення до виконання виконавчого листа про стягнення судового збору з ОСОБА_4 відсутні. Відповідно державний виконавець діяв в межах своїх повноважень у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», в задоволенні скарги ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» необхідно відмовити.

На підставі ст. 383 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ОСОБА_2» на дії державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: