Ухвала

іменем україни

14 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід ОСОБА_5, якому за життя належала частка квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є спадкоємцем частини усього спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України, так як її батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької Державної нотаріальної контори Донцової Н.Ю. від 22 травня 2015 року позиваці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки у вказаний період вона перебувала на стаціонарному лікуванні, її стан здоров'я був незадовільним у зв'язку з важкою вагітністю та пологами, а тому не могла вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Під час розгляду справи в якості правонаступника відповідача ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залучений її син ОСОБА_4

Рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Встановлено ОСОБА_3 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_5, - два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний, суд виходив із того, що у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причини пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після смерті якого відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому позивачка має право на спадкування після смерті діда - ОСОБА_5 за правом представлення.

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Постановою нотаріуса від 22 травня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда ОСОБА_5, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 30 липня 2011 року ОСОБА_5 за життя на праві приватної спільної часткової власності належало 1/6 частки квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 35», на день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) разом з ОСОБА_5 була зареєстрована ОСОБА_8

17 квітня 2015 року ОСОБА_8 (дружина спадкодавця) та ОСОБА_4 (син спадкодавця) звернулись з заявами до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про прийняття спадщини.

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Таким чином, ОСОБА_3 пропустила 4 дні строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Постановою державного нотаріуса від 22 травня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда ОСОБА_5, в зв'язку з пропуском шестимісячного строку.

Позивач, як на поважність причин пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилалась на свій незадовільний стан здоров'я, пов'язаний з важкою вагітністю та пологами, який не дозволяв їй прибути до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Судом також встановлено, що станом на 17 квітня 2015 року ОСОБА_3 була вагітною та ІНФОРМАЦІЯ_4 року народила дитину з терміном вагітності 37 тижнів, тобто раніше визначеного строку, пологи були термінові та складні. Перебіг вагітності проходив з ускладненням для її здоров'я та загрозою переривання вагітності.

Вказані вище обставини підтверджені медичними документами, зокрема, копіями епікризу, ультразвукового обстеження, обмінної карти (а. с. 68-70).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вказаний вище висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, які пов'язані з непереборними істотними труднощами, і такі обставини визнані поважними.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська