АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Борисової О.В.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за угодою - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дарницький районний відділ державної міграційної служби, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, ЖБК «Ромашка - 3», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В., про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва про право власність, визнання недійсним договору дарування, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

30 червня 2016 року представник позивача - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі, в якій просив накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Справа № 753/22468/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11025/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач може в будь-яку мить відчужити квартиру, якою на даний час володіє на праві приватної власності, враховуючи позов про визнання права власності на половину квартири.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дарницький районний відділ державної міграційної служби, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, ЖБК «Ромашка - 3», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В., про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва про право власність, визнання недійсним договору дарування, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції посилався на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. та прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу квартири АДРЕСА_1.

Позивач, зокрема, просить визнати право власності за собою на Ѕ частину вказаної квартири.

Таким чином, вимоги заяви про забезпечення позову співмірні з позовними вимогами позивача.

Колегія суддів вважає, що забезпечення позову є необхідним та обґрунтованим, оскільки до вирішенні спору по суті є ризик того, що відповідач ОСОБА_4, якій на даний час за правовстановлюючими документами спірна квартира належить на праві приватної власності, може відчужити її третім особам, що може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наведеного, поверхнево розглянув питання та помилково прийшов до висновку, що немає підстав для задоволення заяви, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 2 ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за угодою - ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року, скасувати та постановити нову наступного змісту:

Заяву представника ОСОБА_1 за угодою - ОСОБА_2 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності до набрання рішення у справі законної сили.

Виконання ухвали покласти на Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Строк пред'явлення 1 (один) рік.

Стягувач ОСОБА_1.

Боржники ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді