Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-н-213/12 Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мельника,20" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування судового наказу, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, яким стягнуто з нього на користь об'єднання співвласників житлового будинку «Мельника,20» борг по внескам та платежам співвласників об'єднання у сумі 732,10 грн. Свою заяву обґрунтовував тим, що договору із заявником не укладав та послуг не отримував, а про існування судового наказу йому стало відомо 02 березня 2016 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2016 року заяву про скасування судового наказу залишено без розгляду з підстав, передбачених ч.2 ст.105-1 ЦПК України.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скасувати судовий наказ. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання щодо скасування судового наказу, оскільки про існування судового наказу йому стало відомо 02 березня 2016 року, а тому строк на його оскарження він не пропустив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 подав заяву про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого частиною першої статті 105 ЦПК України, питання про поновлення строку не порушив та суд не знайшов підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь об'єднання співвласників житлового будинку «Мельника,20» борг по внескам та платежам співвласників об'єднання у сумі 732,10 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 94,10 грн. (а.с.14).

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.104 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням.

Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення.

Як убачається із супровідного листа від 04 квітня 2012 року №9536 копія судового наказу одночасно з копіями заяви стягувача і додатних до неї документів надсилалася судом ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням на адресу, зазначену в документах (а.с.15).

Однак вищевказані документи зворотним повідомленням повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.16).

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судам роз'яснено, що отримане зворотне повідомлення обов'язково додається до матеріалів справи, що підтверджує факт отримання боржником судового наказу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримував копії судового наказу, не відмовлявся від її отримання та не був відсутній за вказаною адресою. За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо того, що про існування судового наказу боржник дізнався раніше ніж до 02 березня 2016 року ґрунтуються на припущеннях, що неприпустимим.

Згідно з ч.1 ст.105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу подав після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.105 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання ним судового наказу, а тому безпідставно залишив його заяву про скасування судового наказу без розгляду відповідально до ч.2 ст.105-1 ЦПК України.

На даній стадії процесу суд апеляційної інстанції не може вдаватися до обговорювання питання щодо законності судового наказу, оскільки це є передчасним.

У звязку з тим, що порушено порядок, встановлений для вирішення питання щодо прийняття заяви про скасування судового наказу до розгляду, то, відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає питання щодо прийняття заяви про скасування судового наказу до розгляду на новий розгляд до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 березня 2016 року скасувати та передати питання щодо прийняття заяви про скасування судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: