справа № 208/1007/14-ц
№ провадження 2-р/208/6/16
УХВАЛА

28 липня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді Похвалітої С.М.

При секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- представника заявника ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області про розяснення виконавчого листа, виданого Заводський районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу закрито, у звязку із затвердженням укладеної між сторонами мирової угоди.

13 лютого 2015 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на виконання ухвали суду позивачу був виданий виконавчий лист.

До суду від державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області надійшло подання про розяснення виконавчого листа, виданого Заводський районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, у якій просить суд надати розяснення щодо виконання виконавчого листа № 208/1007/14 виданого 13.02.2015 року, а саме чи містить в собі виконавчий лист дії зобовязального характеру; чи містить в собі виконавчий документ дії примусового виконання, а саме стягнення суми боргу.

В судовому засіданні заявник підтримала подання та просила її задовольнити, посилалась на обставини викладені в поданні.

Суд, вислухавши державного виконавця, вивчивши матеріали подання, матеріали цивільної справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу закрито, у звязку із затвердженням укладеної між сторонами мирової угоди.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не виконав умови мирової угоди, позивач звернувся до суду та отримав 13 лютого 2015 року виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання до 08 червня 2015 року, у якому зазначено резолютивну частину ухвали, зокрема, що суд визнати мирову угоду, укладену між сторонами, за умовами якої: відповідач ОСОБА_4 зобов'язується сплатити позивачу ОСОБА_3 у день підписання цієї угоди, тобто 30 травня 2014 року, 2 (два) % від суми позики за договором відсоткової позики з фізичною особою від 16.02.2014 р., укладеного між сторонами, за березень, квітень, травень 2014 року в сумі 2700 доларів США; сторони дійшли згоди, що сума позики у розмірі 45000 доларів США буде повернута ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_3 одним платежем у іноземній валюті 16 грудня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних, розрахованих позивачем згідно ст.625 ЦК України в сумі 47713,41 грн. - індекс інфляції, 3423,31 грн. - 3 % річних; сторони дійшли згоди, що з урахуванням наданої ОСОБА_4 відстрочки повернення ОСОБА_3 суми позики до грудня 2014 року, ОСОБА_4 щомісячно, до дня повернення позики в сумі 45000 доларів США, станом на 16-те число поточного місяця сплачує ОСОБА_3 2 % від вказаної суми позики шляхом передачі йому коштів готівкою чи перерахуванням безготівковим платежем на картковий рахунок ОСОБА_3 У випадку своєчасного виконання цього пункту угоди дата повернення коштів, зазначених в п.3 цієї угоди, може бути відстрочена сторонами до дня безумовного виконання п.3 угоди; сторони дійшли згоди, що визнані ОСОБА_6 у судовому засіданні 20 травня 2014 року в ОСОБА_1 районному суді м. Дніпродзержинська 2 000 грн. завданої ним ОСОБА_3 моральної шкоди, ОСОБА_4 сплачує одним платежем 30 травня 2014 року; сторони дійшли згоди щодо розподілу судових витрат по сплаті та розподілили їх наступним чином: визнані ОСОБА_4 у судовому засіданні 20 травня 2014 року в ОСОБА_1 районному суді м. Дніпродзержинська понесені ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., сплачений ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3622,18 грн., ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_3 одним платежем 30 травня 2014 року.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення суду.

Постановою від 07 квітня 2015 року державний виконавець Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_7 відмовила у відкритті виконавчого провадження, з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року у задоволенні позову про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення суми неповернутої позики за умовами мирової угоди, було відмовлено з підстав невірно обраного способу захисту та зазначено, що спір вже вирішено та позивач має право на звернення за примусовим виконанням ухвали суду від 03 червня 2014 року про визнання мирової угоди згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач повторно звернувся до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 13 лютого 2015 року по справі № 208/1007/14.

Постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_8 від 24 листопада 2015 року у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому листі не зазначено, які саме дії повинен вчинити державний виконавець.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Отже, фактично мирова угода є різновидом зобов'язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Відповідно до статті 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Тобто, аналізуючи умови зазначеної статті, для роз'яснення рішення суду повинні бути виконані наступні умови: повинно бути рішення суду, яке не виконане та є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця.

При цьому, поняття рішення суду необхідно відрізняти від судового рішення, яке визначене в статті 208 Цивільного процесуального кодексу України. Рішення суду є однією із форм судового рішення разом із ухвалами та постановами. В статті 221 Цивільного процесуального кодексу України йдеться саме про рішення суду і виходячи із буквального тлумачення норми закону не можна роз'яснювати ухвали та постанови.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розяснив, що відповідно до статті 221 Цивільного процесуального кодексу України роз'яснення рішення суду, а не ухвали чи виконавчого листа, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Так, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (03 червня 2014 року), вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

У разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права з відповідним позовом.

Враховуючи, що виконавчий лист видано на підставі ухвали суду про визнання мирової угоди, яка не відноситься до судових рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, а тому не підлягає розясненню.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-274цс15 від 23 вересня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 209, 210, 221 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Дніпропетровській області про розяснення виконавчого листа № 208/1007/14, виданого Заводський районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня її проголошення.

Суддя Похваліта С. М.