Справа № 755/472/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичною особою № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року в сумі 147 352 гривень 97 копійок, станом на 11 грудня 2015 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» витрати на сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 2 210,29 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», Публічне акціонерне товариство «ФІДОКОМБАНК», Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/1975/5/19016 про надання кредиту в сумі 25 480,00 доларів США з терміном користування кредитними коштами до 30 червня 2015 року (включно), із сплатою максимальної відсоткової ставки в розмірі 13,00% річних для придбання автомобіля. З метою виконання умов п. 3.2. статті 3 кредитного договору, позивачем в каси готівкою було видано позичальнику 83 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1975/293784 від 01 липня 2008 року. Отже, позивачем свої зобов'язання за кредитним договором було виконано у повному обсязі. Але, починаючи з лютого 2010 року позичальник почав недобросовісно виконувати свої зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 11 грудня 2015 року. Заборгованість відповідача станом на 11 грудня 2015 року перед позивачем по кредитному договору складає 4808 доларів США 24 центи, та 34 992,48 гривень, що разом еквівалентно по курсу НБУ - 147 352 гривень 97 копійок, яка складається: прострочена заборгованість за кредитом - 4042,45 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 94465,26 гривень; строкова заборгованість за кредитом - 306,96 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 7173,14 гривень; прострочена заборгованість за відсотками - 424,57 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 9921,49 гривень; строкова заборгованість за відсотками - 34,26 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 800,6 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 32429,3 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2563,18 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що відповідачем прострочено сплату коштів по кредиту та відсотками за користування кредитом починаючи з лютого 2010 року, у зв'язку з чим наявна заборгованість за кредитом та у відповідності до п. 9.1. кредитного договору нараховано пеню за прострочення сплати кредитних коштів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що дійсно наявна заборгованість за кредитним договором, в той же час кредитним договором не передбачено нарахування будь-якої пені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/1975/5/19016, за умовами якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надав позичальнику кредит в сумі 25480,00 долар США, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 30 червня 2015 року (включно), із сплатою відсотків за користування кредитом в наступних розмірах: протягом першого року користування кредитом - 11,5% річних; протягом другого року користування кредитом - 11% річних; протягом третього року користування кредитом - 10,5% річних; протягом четвертого року користування кредитом - 10% річних; протягом п'ятого року користування кредитом - 9,5% річних; протягом шостого року користування кредитом - 9% річних; протягом сьомого року користування кредитом - 8,5% річних.

17 квітня 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року, відповідно до якої, зокрема, п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору сторонами було викладено в наступній редакції: «Кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит в сумі 25 480 доларів США, зі строком користування кредитними кошами (кредитом) до «30» грудня 2015 року (включно), із сплатою 11,5 відсотків річних до закінчення строку користування кредитом» (а.с. 51-52).

30 березня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору з фізичною особою (кредит на придбання автотранспортних засобів з використанням регресивної процентної ставки «Авто-Сходи») № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року, за якою сторони визначили, що з 01 січня 2010 року з урахуванням п. 1.4., п. 1.11. цієї додаткової угоди повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з Графіком погашення, наведеним в Додатку № 1 до цієї Додаткової угоди (а.с.97-101).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.1.Розділу 5 кредитного договору, позичальник зобов'язується: використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За вимог ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося відповідачем у справі, з боку кредитора були виконані умови кредитного договору в частині надання кредиту, при цьому відповідачем були порушені умови кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за його користування.

Відповідно до наданого стороною позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором з фізичною особою № 014/1975/5/19016, заборгованість відповідача станом на 11 грудня 2015 року по кредитному договору складає 4808 доларів США 24 центи, та 34 992,48 гривень, що разом еквівалентно по курсу НБУ - 147 352 гривень 97 копійок, яка складається: прострочена заборгованість за кредитом - 4042,45 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 94465,26 гривень; строкова заборгованість за кредитом - 306,96 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 7173,14 гривень; прострочена заборгованість за відсотками - 424,57 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 9921,49 гривень; строкова заборгованість за відсотками - 34,26 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 800,6 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 32429,3 гривень; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 2563,18 гривень.

14 грудня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов'язання, в той же час відповідачем не було погашено наявну заборгованість за кредитним договором (а.с.39).

Заперечуючи частково проти заявлених вимог, відповідачем було зазначено, що нарахування пені не було передбачено кредитним договором, у зв'язку з чим її нарахування в рахунок прострочення сплати ним платежів є неправильним. В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання.

Право на неустойку виникає незалежно він наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. (ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України)

За вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до п. 9.1. Розділу 9 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Таким чином, при укладенні кредитного договору сторонами було погоджено всі істотні умови кредитного договору, в тому числі і обов'язок позичальника за порушення строків повернення кредиту та відсотків сплачувати пеню від суми простроченого платежу, у зв'язку з чим, враховуючи, що відповідачем було порушено умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 210 гривень 29 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 533, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичною особою № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 014/1975/5/19016 від 01 липня 2008 року станом на 11 грудня 2015 року, у розмірі 147 352 гривні 97 копійок та судовий збір в сумі 2 210 гривень 29 копійок, а всього 149 563 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 26 (двадцять шість) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: