№ 201/9434/15- ц
провадження 2/201/434/2016
УХВАЛА

07 вересня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дащкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно і стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 червня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно і стягнення витрат, позовні вимоги не доповнювалися і не уточнювалися. Справа прийнята до провадження, по суті не слухалася, розглядаються клопотання, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В суд надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовних вимог без розгляду через неодноразову неявку позивачки в судове засідання без поважних причин. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Частина 3 ст. 76 ЦПК України передбачає можливість вручення повістки про слухання справи повнолітнім членам сімї і це є належне вручення повістки про явку до суду на слухання справи.

Згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши думку учасників судового засідання, судом встановлено, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач або його представник (з належно оформленими повноваженнями) за вказаним позовом не зявилися в судове засідання 15 червня, 15 серпня і 07 вересня 2016 року, заяви на адресу суду про слухання справи за їх відсутності не надали. Ст. 207 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин неявки (можлива лише заява про розгляд справи за його відсутності), неявка в судове засідання представника позивача (з належним чином оформленими повноваженнями) не є перешкодою для явки самого позивача, але належних доказів про поважні причини відсутності як позивача так і його представника суду не надано, заяви про розгляд справи без них суду не надано.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач повторно не зявився на судове засідання і повторно належним чином у встановленому законом порядку не повідомив про можливість розгляду справи за його відсутності, справа розглядається тривалий час і відкладалася неодноразово саме з причин неявки позивача, а тому дану цивільну справу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 77, ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207, ст. ст. 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно і стягнення витрат залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя