АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1240/16 Справа № 201/9895/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій протиправними і розірвання кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2015 року позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», про визнання дій протиправними і розірвання кредитного договору - залишена без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу судді скасувати, а справу направити для продовження розгляду в суд першої інстанції, відповідно до ст. 311 ЦПК України, з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач чи його представник у судові засідання 15.07.2015 року, 29.09.2015 року та 13.11.2015 року не зявлявся, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому на підставі ч.3 ст.169, п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, залишив позов без розгляду.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи с аналізу змісту вказаних норм процесуального права, залишення заяви без розгляду розуміється як форма закінчення цивільних справ без ухвалення рішення, яка застосовується за наявності точно встановлених в законі обставин, у звязку з навмисним (зловживання) чи ненавмисним порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду, але яка не перешкоджає повторному зверненню в суд з тотожною вимогою.

Ця форма закінчення провадження у справі, яка може застосовуватись як засіб припинення зловживання процесуальними правами учасником судового процесу (позивачем), у випадку використання своїх прав всупереч їх призначенню, що не тільки зачіпає інтереси опонентів, а й посягає на інтереси суспільства в цілому, оскільки здійснюється на шкоду державі в особі суду, змушеного таким чином непродуктивно витрачати часові, інтелектуальні, матеріальні ресурси задля подолання спротиву здійсненню правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.03.2015 року, Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.04.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», про розірвання кредитного договору повернуто позивачу, для подання до належного суду, 24.07.2015 року позивачем на адресу суду також було надіслано клопотання, яким ОСОБА_2 прохає задовольнити його позовні вимоги, що свідчить про здійснення ОСОБА_2 заходів щодо захисту його порушеного права, шляхом звернення до суду, та про зацікавленість у вирішенні спору шляхом розгляду вказаного позову.

Окрім того, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року ОСОБА_2 змінено невідбуту частину покарання більшим мяким у виді виправних робіт, з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави із залишенням додаткової міри покарання.

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункти 1, 2, 4 частини третьої статті 129 Основного Закону України).

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Відповідно до частини третьої статті 63 Основного Закону України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене, не зясував питання щодо наявності чи відсутності передбачених законом обмежень в правах ОСОБА_2, зокрема обмежень у вільному пересуванні у звязку з вироком суду стосовно нього (чи наявності труднощів з прибуттям до судового засідання) та у випадку наявності таких обмежень розгляду справи за участі ОСОБА_2 шляхом проведення судового засідання у режимі відеоконференції, в порядку визначеному ст.158-1 ЦПК України, що свідчить про передчасність висновку суду про залишення позову без розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: