РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

Свої вимоги обґрунтував тим, що на початку червня 2015 року під час спроби зняття з обліку йому стало відомо, що на автомобіль НОМЕР_1, було накладено арешт постановою державного виконавця Новіковою Т.Д. ВДВС у Подільському районі м. Києва від 25.05.2011, згідно з якою арешт накладено на все майно. На його звернення державний виконавець повідомила, що на виконанні перебував виконавчий документ, виданий Подільським районним судом м. Києва про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 85 грн., однак надати більш детальну інформацію стосовно того чи сплачено штраф, а також інші відомості не є можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищенні за строком зберігання.

Вказував, що повторно сплатив штраф та всі необхідні платежі.

Враховуючи наведене, просив зняти арешт з належного йому рухомого та нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 автомобіля марки «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_2, «Нісан Икс-Треіл», д.н.з. НОМЕР_3, «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_4, накладений згідно постанови державного виконався ВДВС у Подільському районі м. Києва Новіковою Т.Д

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Справа № 758/12649/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7842/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Позивач вказував, що суд при ухваленні рішення посилався на відсутність доказів на підтвердження тих обставин, що на рухоме і нерухоме майно позивача було дійсно накладено арешт, проте до заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем надавалися додатки на підтвердження цього, зокрема, і копії самої постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.05.2011.

Зазначав, що всупереч вимог ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не зняла арешт з майна позивача.

Крім того, вказував, що ним було здійснено оплату штрафу, а відтак позивач вважав, що суд першої інстанції безпідставно відмови у звільненні майна з-під арешту.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24.01.2011 постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Новіковою Т.Д. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 85 грн. (а.с. 6).

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Новіковою Т.Д. від 25.05.2011 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження(а.с. 5).

Відповідно до постанови державного виконавця Новікової Т.Д. від 27.10.2011, виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с. 7).

17.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві з заявою, в якій зазначав про сплату штрафу у розмірі 85, 00 грн. та просив зняти арешт з його майна (а.с. 8)

Як вбачається з листа державного виконавця Ясінської К.М. від 24.07.2015 № 30130 згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження № 23831328 є завершеним. Встановлено, що на виконанні відділу перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 85 грн. Матеріали виконавчого провадження знищенні за строком зберігання (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на вказане рухоме та нерухоме майно дійсно накладено арешт, а також на підтвердження того, що арешт накладено саме постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Новіковою Т.Д. від 25.05.2011.

Колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відповіді державного виконавця Ясінської К.М. від 24.07.2015 № 30130 виконавче провадження №23831328 є завершеним. Постановою державного виконавця Новікової Т.Д. від 27.10.2011, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Крім того, позивачем були надані докази сплати штрафу у сумі 85, 00 грн. та виконавчого збору у розмірі 8, 50 грн. (а.с. 10-11).

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Матеріали справи містять належні докази на підтвердження виконання позивачем рішення суду, відтак підстав для перебування майна ОСОБА_1 під арештом, станом на день звернення із позовом до суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на те, що при винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, державний виконавець не зняла арешт з майна ОСОБА_1, а останнім було здійснено оплату штрафу, колегія суддів вважає, що наявні підстави для звільнення майна боржника з під арешту відповідно до вимого Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що суду не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на вказане рухоме та нерухоме майно дійсно накладено арешт, а також на підтвердження того, що арешт накладено саме постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Новіковою Т.Д. від 25.05.2011.

Так, в матеріалах справи міститься постанова державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Новікової Т.Д. від 25.05.2011, за змістом якої вбачається накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження(а.с. 5).

Також позивачем були надані суду витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 72).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив обставини, на які вказував позивач, не дотримався вимог ст.ст. 60, 213, 214 ЦПК України щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи і помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відтак рішення суду суперечить вимогам закону та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 023,12 грн.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна задовольнити.

Звільнити майно з-під арешту, який був накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Новікової Т.Д. від 25.05.2011 № ВП 23831328, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності від 26.06.2003;

- автомобіль SKODA FABIA, державний номер НОМЕР_2, номер шасі/кузову НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 18.04.2007;

- автомобіль NISSAN X-TRAIL, державний номер НОМЕР_3, номер шасі/кузову НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 05.08.2008;

- автомобіль OPEL VECTRA C, державний номер НОМЕР_4, номер шасі/кузову НОМЕР_9, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 21.04.2011;

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 023,12 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: