МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.08.2016 року Справа № 370/1419/16-ц
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до Манфарової Брільянт Мука-Кизи про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Манфарової Брільянт Мука-Кизи, (далі - відповідач), в якому просив усунути перешкоди у здійсненні ним права власності квартирою №7 в будинком №2 по вулиці Мічуріна в с. Бишів Макарівського району Київської області, яка належить йому на праві приватної власності, а саме: визнати Манфарової Брільянт Мука-Кизи такою, що втратила право користування даною квартирою, шляхом зняття її з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до Договору дарування йому належить на праві приватної власності квартира №7 в будинком №2 по вулиці Мічуріна в с. Бишів Макарівського району Київської області. За вищевказаною адресою також зареєстрована відповідач, але фактично не проживає в квартирі з моменту реєстрації, а саме з 2013 року, добровільно не виписується з будинку, чим порушує його право на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а також позбавляє можливості оформити документи для отримання субсидії для відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. №848.
В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги за позовом підтримав.
Відповідач у судове засідання не зявилась, представника не направила, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в пресі (газета «Урядовий курєр» №157 від 20.08.2016 року), у звязку із чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору дарування, посвідченого 16.02.2005 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №609, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6778420 від 19.03.2005 року, державна реєстрація права власності на вказану квартиру проведена на підставі прийнятого рішення про реєстрацію права власності від 17.03.2005 року (номер запису:460 в книзі: 2); форма власності приватна, розмір частки -1/1.
За вказаною вище адресою з 2013 року та по даний час зареєстрована відповідач в справі Манфарова Брільянт Мука-Кизи, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою №38, виданої 15.06.2016 року Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області.
Як вказав позивач, та про що не скористалась своїм право заперечити відповідач, остання за вказаною адресою зареєстрований та з моменту реєстрації фактично не проживає, добровільно не виписується з будинку, чим порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а також позбавляє його можливості оформити документи для отримання субсидії.
Вирішуючи між сторонами спір, суд виходить також з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також на підставі інших документів, що свідчать, зокрема, про припинення права користування жилим приміщенням.
Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З урахуванням вищевикладеного, а також положень наведеної статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Таке положення викладене також у Постанові Пленуму ВСС України №5 від 07.02.2014 року .
Так, відповідач по справі, Манфарової Брільянт Мука-Кизи, втратив право користування вказаним житловим приміщенням, виходячи з наступного.
Статтею 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.158 цього Кодексу наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
А згідно ст.163 ЖК УРСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Як зазначено в ч.1 ст.71ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Оскільки відповідачка починаючи з дня реєстрації, а саме з 2013 року за адресою: АДРЕСА_2, не проживає, тобто понад встановлений законом шестимісячний строк, та між нею та позивачем не укладалося договору найму, яким би визначалися права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору з розмірі 551,20 грн. (квитанція №183/з48 від 17.06.2016 року).
Також з огляду на вимоги п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630 грн. (квитанція 0.0.601596981.1 від 17.08.2016 року).
Керуючись ст. ст. 3, 58-60, 79, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Манфарової Брільянт Мука-Кизи про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 квартирою №7 в будинком №2 по вулиці Мічуріна в с. Бишів Макарівського району Київської області, а саме визнаи Манфарову Брільянт Мука-Кизи такою, що втратила право користування квартирою №7 в будинком №2 по вулиці Мічуріна в с. Бишів Макарівського району Київської області, шляхом зняття з реєстрації.
Стягнути з Манфарової Брільянт Мука-Кизи, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Головуючий М.Ю. Устимчук