Справа № 522/7031/16-ц
Провадження № 2/522/6154/16
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.,

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Трейд» про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Трейд» про визнання недійсним договору.

Також представник позивача подав заяву, по якій просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 50474,45 гривень, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Трейд» (), та перебувають на розрахунковому рахунку № 4 в акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Аваль», МФО: 380805; накласти арешт на грошові кошти у сумі 50474,45 гривень, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Трейд» (), та перебувають на розрахунковому рахунку №0196 в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приват Банк», МФО: 380775.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Позивач не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущені позивача.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя А. Ю. Бойчук