У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до гаражного кооперативу «Простір» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 01 червня 2010 року він працював на посаді охоронця гаражного кооперативу «Простір» та наказом від 23 жовтня 2013 року № 49 його звільнено з роботи за п. 7 ст. 40 КЗпП України. Вважав своє звільнення незаконним та необґрунтованим з огляду на те, що 23 жовтня 2013 року спиртних напоїв він не вживав, а результати медичного дослідження отримані лише за допомогою алкотестера і ніяких інших аналізів на встановлення стану сп'яніння йому не проводилося. Окрім того, наказом від 04 липня 2013 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за перебування у робочий час на чергуванні з 30 червня по 01 липня 2013 року у стані алкогольного сп'яніння, проте по закінченню чергування 01 липня 2013 року на підставі медичного обстеження в Житомирському обласному наркологічному диспансері у нього не було виявлено ознак сп'яніння та згідно з медичним висновком його стан охарактеризований як «тверезий».

Просив визнати наказ від 23 жовтня 2013 року № 49 про звільнення його з роботи недійсним, поновити його на посаді охоронця гаражного кооперативу «Простір» з 23 жовтня 2013 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23 жовтня 2013 року по день ухвалення судом рішення, визнати незаконним наказ відповідача від 04 липня 2013 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та стягнути з відповідача 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, вказуючи, що висновком лікаря-нарколога Житомирського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3, який міститься у виписці з медичної карти від 23 жовтня 2013 року № 350, не встановлено позивачу діагнозу алкогольного сп'яніння.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачені у ст. 361 ЦПК України.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими в силу вимог ст. 361 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», так як зазначений ОСОБА_2 висновок лікаря був предметом дослідження судів першої й апеляційної інстанцій при вирішенні спору про поновлення на роботі.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до гаражного кооперативу «Простір» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 липня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік