Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1894/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Категорія - спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

31.08.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Мурашка С.І.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 липня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову зазначав, що з 27січня 2009 року по 07 серпня 2015 року він працював на посаді фінансиста з економічної роботи управління кредитів та інвестицій у ПАТ «Креатив Груп». 07 серпня 2015 року його було звільнено з роботи за п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника за його згодою на інше підприємство). На день звільнення заборгованість відповідача заробітній платі становила більше ніж за 2 місяці та компенсація за невикористану відпустку за 95 днів. 09 вересня 2015 року відповідачем проведено часткову оплату заборгованості по заробітній платі, а саме, за червень та липень 2015 року в сумі 14 157,44 грн. Остаточний розрахунок з ним проведено 15 вересня 2015 року та виплачено заробітну плату за 5 робочих днів серпня 2015 року в сумі 1677,10 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 10 серпня по 14 вересня 2015 року в сумі 8 231,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 липня 2016 року позов задоволено. З ПАТ «Креатив груп» на користь ОСОБА_3 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 серпня по 14 вересня 2015 року в сумі 8231 грн. 00 коп. та у дохід держави 551 грн. 20 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ПАТ «Креатив Груп», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог. Зокрема, зазначає, що суд не врахував відсутність вини відповідача щодо затримки розрахунку та помилково стягнув судовий збір у більшому розмірі ніж встановлено законом.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ «Креатив груп» ОСОБА_4, яка підтримувала доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача відповідачем порушено вимоги ст.116 КЗпП України, що згідно ст.117 КЗпП України є підставою для покладання відповідальності на відповідача за затримку розрахунку при звільненні і стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов його з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Положеннями ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (правовий висновок Верховного Суду України у постанові № 6-15цс13 від 27.03.2013 року).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 27 січня 2009 року позивача прийнято на посаду економіста з фінансової роботи до управління кредитів та інвестицій у ВАТ «Креатив Груп». 14 червня 2010 року ВАТ «Креатив Груп» перейменовано у ПАТ «Креатив Груп». 07 серпня 2015 року позивача звільнено з роботи за п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з переведенням до ТОВ «Протеїн - Продакшн» (а.с.22).

Представником ПАТ «Креатив Груп» не заперечується, що в день звільнення позивача з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачено заробітну плату за червень, липень та 5 днів серпня 2015 року.

09 вересня 2015 року відповідач частково виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за червень та липень 2015 року в сумі 14 157,44 грн. 15 вересня 2015 року заборгованість було погашено повністю шляхом перерахування на банківську картку позивача 1 677,10 грн.

Правильність встановлення судом першої інстанції цих обставин справи сторонами не оспорюється.

Ураховуючи, що позивачу у день його звільнення не була здійснена виплата всіх належних йому сум, суд дійшов правильного висновку про те, що відповідно до ст.117 КЗпП України відповідач повинен виплатити йому середній заробіток, який обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідача відповідальності за затримку остаточного розрахунку при звільненні.

Визначений судом першої інстанції розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідачем не оспорюється.

Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним і обґрунтованим, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування в цій частині не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Не ґрунтуються на законі та є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиплаті позивачу належних при звільненні сум. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивача звільнено з роботи з 07 серпня 2015 року, тобто ще до зміни 27 серпня 2015 року керівництва в ПАТ «Креатив Груп». Зміна керівництва не є поважною причиною невиплати працівникові належних йому сум при звільненні.

Надані сторонами докази оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) на підтвердження доводів відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні позивача.

Проте, при ухваленні рішення та вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України і стягнення з відповідача в дохід держави судового збору суд неправильно визначив його розмір.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовну заяву подано до суду у листопаді 2015 року, мінімальна заробітна плата встановлена законом на 1 січня 2015 року становила 1218 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати Отже, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 0,4 = 487,20 грн.), а не 551 грн. 20 коп. як зазначив суд в рішенні.

За таких обставин рішення суду в частині вирішення питання про судові витрати підлягає зміні, а судовий збір, що стягується з ПАТ «Креатив Груп» в дохід держави, має бути зменшеним з 551 грн. 20 коп. до 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.209,307,308,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 липня 2016 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Зменшити суму судового збору, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» в дохід держави з 551 грн. 20 коп. до 487 грн. 20 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.О.Сукач

Судді В.І.Кривохижа

С.І. Мурашко