Справа № 146/979/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого : Ставнійчука В.С.

при секретарі Гриб Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі справу за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради в особі селищного голови ОСОБА_2 про скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом і просила визнати незаконним розпорядження №134 від 30 червня 2016 року Вапнярського селищного голови про застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді догани, як накладено у порушення вимог 147, 147-1, 149 КЗпП України.

В судовому засіданні 02.09.2016 року представник відповідача, Вапнярський селищний голова ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження в справі, як відкритому судом з порушенням правил підсудності, а саме, що судом не врахована та обставина, що Вапнярський селищний голова є суб»єктом владних повноважень, при прийнятті оспорюваного розпорядження діяв саме як така особа, а не діяв від свого імені, а тому спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Крім того, оскільки в позовній заяві відповідачем зазначений саме ОСОБА_2 як фізична особа, то позов заявлено до неналежного відповідача.

Розглянувши підстави заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до роз»яснень даних у пунктах 1, 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі постанова від 01.03.2013 №3) суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як убачається із змісту позовної заяви, оспорюваного розпорядження, останнім накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1І за порушення трудової дисципліни, як на тимчасово виконуючу обов»язки головного лікаря комунальної установи «Вапнярська міська лікарня».

Згідно роз»яснень даних у п. 23 постанови від 01.03.2013 №3, діяльність особи, призначеної у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління на посаду керівника юридичної особи - суб'єкта господарської діяльності (наприклад, керівник житлово-експлуатаційної організації, призначений на цю посаду відповідним органом місцевого самоврядування), що функціонує на основі права господарського відання або права оперативного управління, або за рішенням органу місцевого самоврядування, не є публічною службою, передбаченою пунктом 15 статті 3 КАС. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Таким чином клопотання відповідача про порушення судом правил підсудності при відкритті провадження не грунтуються на нормах права, а відтак у суду відсутні правові підстави ухвалити рішення про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до ухвали суду від 08.08.2016 року про відкриття провадження у справі відповідачем у ній зазначена Вапнярська селищна рада в особі селищного голови ОСОБА_2, тобто останнього вказаного не як фізичну особу, а як посадову особу органу місцевого самоврядування.

Окрім того, суд приймає до уваги й ту обставину, що за змістом ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припинючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі іншу особу як співвідовідача.

З огляду на наведені обставини, клопотання відповідача про закриття провадження у справі не базуються на нормах права, а відтак у його задоволенні повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 15, 33, 205, 209,210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача, Вапнярського селищного голови ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, відмовити, як заявленому необгрунтовано.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4