У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Укртранснафтопродукт» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики за касаційною скаргою державного підприємства «Укртранснафтопродукт» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29 грудня 2011 року між ним та державним підприємством «Укртранснафтопродукт» (далі - ДП «Укртранснафтопродукт») укладений договір безвідсоткової поворотної позики, за умовами якого останньому надано безвідсоткову фінансову підтримку на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі 90 тис. грн. 30 листопада 2012 року до вказаного договору було укладено додаткову угоду № 1,відповідно до якої строк позики закінчується 29 грудня 2013 року. Відповідач порушив умови вказаного договору та не повернув грошові кошти у передбачений договором строк, урезультаті чого станом на 22 вересня 2015 року виниклазаборгованість за договором у розмірі 195 005 грн 75 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ДП «Укртранснафтопродукт» на його користь: заборгованість за позикою в розмірі 90 тис. грн, штраф у розмірі 13 500 грн, відсотки за період з 30 грудня 2013 року до 22 вересня 2015 року в розмірі 23 375 грн 34 коп. та інфляційні втрати за період з 30 грудня 2013 року до 30 червня 2015 року в розмірі 68 130 грн 41 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ДП «Укртранснафтопродукт» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором безвідсоткової поворотної позики від 29 грудня 2011 року в розмірі 195 005 грн 75 коп., з яких: позика - 90 тис. грн; штраф відповідно до п. 7.1. договору - 13 500 грн; відсотки відповідно до п.7.2 договору за період з 30 грудня 2013 року до 22 вересня 2015 року - 23 375 грн 34 коп.; інфляційні втрати за період з 30 грудня 2013 року до 30 червня 2015 року - 68 130 грн 41 коп.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДП «Укртранснафтопродукт» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики, тому стягнув з ДП «Укртранснафтопродукт» суму заборгованості з урахуванням штрафу, а також відсотків та інфляційних втрат, застосувавши положення ст. 625 ЦК України.

Проте повністюпогодитись із такими висновками судів не можна, оскільки до них суди дійшли з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 29 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ДП «Укртранснафтопродукт» укладено договір безвідсоткової поворотної позики, за умовами якого відповідачу надано безвідсоткову фінансову підтримку на поворотній основі у вигляді грошових коштів у розмірі 90 тис. грн.

30 листопада 2012 року до вказаного договору між сторонами укладено додаткову угоду № 1,відповідно до якої строк позики закінчується 29 грудня 2013 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі і експертиза призначається ухвалою суду.

Разом із тим суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув і відмовив у задоволенні заявленого відповідачем 25 березня 2015 року клопотання про призначення експертизи (а.с. 38 - 41), який мотивував її необхідність для підтвердження або спростування наданих позивачем доказів, що знаходяться в матеріалах справи на а.с. 7-20, оскільки, на думку відповідача, у наданих документах наявні ознаки фабрикування фінансово-господарської документації підприємства та створення видимості руху коштів. При цьому відповідач зазначав, що на ДП «Укртранснафтопродукт» станом на 5 червня 2014 року були відсутні будь-які договори безвідсоткової поворотної позики та будь-яка інформація щодо руху коштів за ними, відповідно оригінали примірників цих документів на підприємстві відсутні.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження в справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому при визначенні наявності підстав, передбачених

ст. 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, враховується, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, районний суд у порушення ст. ст. 201, 214 ЦПК України не звернув уваги на клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справи, в якій оспорюється чинність договору безвідсоткової поворотної позики від 29 грудня 2011 року та не врахували, що від наслідків розгляду справи за позовом ДП «Укртранснафтопродукт» до ОСОБА_3 про визнання договору безвідсоткової поворотної позики від 29 грудня 2011 року недійсним залежить прийняття рішення у справі, предметом позовних вимог якої є виконання зазначеного договору.

Крім того, суду першої інстанції передчасно відмовив у задоволенні клопотання позивача про об'єднання даної справи в одне провадження зі справою за його позовом до ДП «Укртранснафтопродукт» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики від 1 грудня 2011 року, що поєднуються спільністю позовних вимог.

Не звернув на це уваги і апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Укртранснафтопродукт» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик