233 № 233/3795/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Костянтинівської міської ради про визнання права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1998 року, виданого відділом по приватизації при ВРЖО м. Костянтинівки Донецької області, вона є власницею частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,60 кв. метрів. Окрім неї власниками цієї квартири були її батьки: мати - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та батько ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вона фактично вступила у права спадкування, постійно проживаючи та будучи зареєстрованою у вказаній квартирі.

26.01.2004 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою Донецької області після померлої матері ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 3-93 на неї та на ім'я батька ОСОБА_3 в рівних частках кожному по 1/6 части на 1/3 частку вказаної квартири, яка належала померлій.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки ОСОБА_3. У зв'язку із цим ОСОБА_1 звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому. Але, 04 червня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на 1/3 частку вказаної квартири, а на 1/6 частку яка належала батькові після смерті його дружини, державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що свідоцтво на право на спадщину за законом, видане 26.01.2004 року за реєстровим № 3-93 на підставі якого 1/6 вказаної квартири належала ОСОБА_3 не зареєстрована належним чином.

Оскільки на цей час неможливо зареєструвати право власності за померлим батьком, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_3.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась з поважних причин, надала заяву в якій підтримала позов та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Заперечень по суті заявлених позовних вимог у заяві не наведено (а.с.19-20).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1998 року, виданого відділом по приватизації при ВРЖО м. Костянтинівки Донецької області, позивачка ОСОБА_1 є власницею частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,60 кв. метрів. Окрім неї власниками цієї квартири були її батьки: мати - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 (а.с. 13).

Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом РАГС Костянтинівського міського управління юстиції (а.с. 6).

26.01.2004 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою Донецької області після померлої ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 3-93 на позивачку ОСОБА_1 та на ім'я ОСОБА_3 в рівних частках кожному по 1/6 части на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 17 березня 2014 року відділом ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 7). У зв'язку із цим ОСОБА_1 звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому. 04 червня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку вказаної квартири (а.с. 9), а на 1/6 частку яка належала померлому після смерті його дружини ОСОБА_2, державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2016 року, посилаючись на те, що свідоцтво на право на спадщину за законом, видане 26.01.2004 року за реєстровим № 3-93 на підставі якого 1/6 вказаної квартири належала ОСОБА_3 не зареєстрована належним чином (а.с. 14).

Позивачка фактично вступила у права спадкування, постійно проживаючи та будучи зареєстрованою у вказаній квартирі (а.с. 4).

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У зв'язку із смертю ОСОБА_3 здійснити у встановленому порядку державну реєстрацію його права власності на 1/6 спірної квартири, набуту ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 не є можливим. Тому за позивачкою ОСОБА_1, яка відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги, слід визнати право власності на 1/6 частку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 16, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 25, 382, 392,1261,1268, 1273 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/6 (одну шосту) частку квартири номер 60 (шістдесят) у будинку номер 5 (п'ять) по вулиці Білоусова, міста Костянтинівки Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Костянтинівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя