Провадження № 4-с/761/191/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. (надалі по тексту - ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві) щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №49740496 від 28 березня 2016 року та дій начальника вказаного відділу ВДВС Хорішко О.О. щодо її затвердження; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. про закінчення виконавчого провадження №49740496 від 28 березня 2016 року.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 02.11.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім..О.Довженко» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі - 41 806,25 грн.

30.12.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за наслідками виконання вказаного виконавчого листа в березні 2016 року на рахунок скаржника ВДВС було перераховано кошти в сумі - 33 562,25 грн. , що вказує на неповне виконання рішення суду з огляду на сплату лише частини суми боргу. Між тим, скаржник дізнався про винесення головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Мороз Л.Є. 28.03.2016 року оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження №49740496, що на думку скаржника є протиправним з огляду на стягнення суми боргу не в повному обсязі, а тому скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засідання заявник та його представник заяву підтримали, з викладених у ній підстав, та просив її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та державний виконавець Мороз Л.Є. не з»явивлись, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, але надали суду копію виконавчого провадження, але неявка його представника в силу строків розгляду та вимог ст.386 ЦПК України не є перешкодою для розгляду поданої скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Державної виконавчої служби.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 02.11.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва 25.12.2015 року у справі №761/13179/15-ц було видано виконавчий лист про стягнення з боржника з Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім..О.Довженко» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі - 38 668,25 грн. (сума визначена без виключення сум на податки, збори та обов»язкові платежі) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2015 року по 02.11.2015 року та моральну шкоду в розмірі - 3000 грн., а всього - 41 809,25 грн.

30.12.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику для проведення добровільного її виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Частина 5 цієї ж статті встановлює, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За наслідками виконання вказаного виконавчого листа в березні 2016 року на рахунок скаржника ВДВС було перераховано кошти в сумі - 33 562,25 грн.

28.03.2016 року головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Мороз Л.Є. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49740496 на підставі п.8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв»язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Вказана постанова про закінчення виконавчого провадження мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій підприємство боржника сплатило заборгованість в розмірі - 41809,25 грн. в повному обсязі.

Разом з тим, з матеріалів справи та поданих матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржником - ДП «Національна кіностудія художніх фільмів ім..О.Довженко» було сплачено заборгованість у відповідності до визначеної у виконавчому листі суми боргу, навіть із відрахуванням податків, зборів та інших обов»язкових платежів, як про це вказано у рішенні Апеляційного суду м.Києва від 02.11.2015 року, що виключає винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вже зазначено вище, то у справі №761/13179/15-ц було видано виконавчий лист про стягнення з ДП «Національна кіностудія художніх фільмів ім..О.Довженко» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі - 38 668,25 грн. (сума визначена без виключення сум на податки, збори та обов»язкові платежі) та моральну шкоду в розмірі - 3000 грн., а всього - 41 809,25 грн.

Між тим, на рахунок стягувача ОСОБА_1 було перераховано лише - 33 562,94 грн., що вказана без урахуванням податків та зборів згідно платіжного доручення №16503 від 26.02.2016 року.

Як вбачається з звіту відрахувань за січень 2016 року по ДП «Національна кіностудія художніх фільмів ім..О.Довженко» та згідно листа до відділу ДВС за №100 від 18.02.2016 року, то на користь ОСОБА_1 визначена саме вказана сума - 33 562,94 грн., оскільки кіностудія є податковим агентом, то за умовами ст.164 Податкового кодексу України із середнього заробітку - 38 688,25 грн. та моральної шкоди - 3000 грн., що дорівнює загалом 41 668,25 грн., було утримано:

-18% податку на доходи фізичних осіб в сумі - 7500,29 грн.;

-1,5 % військового збору в сумі - 625,02 грн.

Між тим, за умовами п.п.14.1.48 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України (надалі по тексту - ПКУ) заробітна плата для цілей розділу IV ПКУ - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом. Під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності (п. 164.6 ст. 164 ПКУ).

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПКУ ставка податку становить 15 відс. бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. 167.2 - 167.6 ПКУ) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати (12 180 грн. у 2015 році), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

З огляду на застосування 18% податку на отримані стягувачем кошти середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахунок сум податку на доходи фізичних осіб є невірним, оскільки повинно бути враховано податок в 15% від суми, що стягнута судом в 2015 році.

Відповідно до ч.1 т. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення шляхом стягнення коштів на виконання судового рішення із вірним визначення і відрахуванням податкових зобов»язань, а тому скаргу необхідно задовольнити частково та визнати винесену державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.03.2016 року незаконною та її скасувати, усунувши порушення прав скаржника.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника про визнання незаконними дії начальника відділу ДВС по затвердженню вказаної постанови державного виконавця від 28.03.2016 року, оскільки визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця є належним захистом та поновлення порушених прав заявника.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Мороз Л.Є. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 березня 2016 року, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадженням №49740496 від 28.03.2016 року, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Мороз Лесею Євгенівною.

В задоволені решти вимог скарги, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: