Справа № 396/621/16-ц
Провадження № 2/396/341/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, Відділу Держгеокадастру в Новоукраїнському районі Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та її виділення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай), з тих підстав, що він з 1991 по 1993 роки працював, а таким чином являвся членом колишнього КСП ім.Пархоменка, який в подальшому було реорганізовано в СТОВ «Світоч». 10.10.1995 року був внесений у список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 8 від 10 жовтня 1995 року як такий, що має право на земельну частку (пай) за № 99. Розмір земельної частки (паю) в колишнього КСП ім.Пархоменка Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області становить 7,88 в умовних кадастрових гектарах, вартість становить 3465,00 грн. Оскільки на час затвердження списків він являвся членом КСП ім.Пархоменка, був включений до нього за № 99, але на момент розпайовки вже не працював у КСП та не мав змоги оформити за собою право власності, так як перебував в армії, сертифікату на земельну частку (пай) до цього часу він не отримав та земельну ділянку йому виділено не було, тому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському товаристві ім.Пархоменка та виділити належну земельну частку з земель запасу чи резерву Захарівської сільської ради.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, проте подали до суду письмову заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити та справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами згідний, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача Відділу Держгеокажастру в Новоукраїнському районі Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1991 року по 1993 роки працював та був прийнятий у члени КСП ім.Пархоменка с.Захарівка Новоукраїнського району Кіровоградської області.

На підставі рішення Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 10.10.1995 р. колективному сільськогосподарському підприємству ім..Пархоменка було видано Державний акт серії КР №8 на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Додаток 1 до Державного акта містить список громадян - членів КСП ім..Пархоменка с.Захарівка, які мають право на земельну частку (пай). Позивач був включений до цього списку під номером 99, однак відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім'я не видавався.

Розмір земельної частки (паю) в КСП ім..Пархоменка с.Захарівка Новоукраїнського району Кіровоградської області становить 7,88 в умовних кадастрових гектарах (а.с.50).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Відповідно до вимог ст.1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивач на час паювання сільськогосподарських земель на території Захарівської сільської ради у 1995 році був членом спілки пайовиків ім.Пархоменка (з 14.03.2000 р. - СТОВ «Світоч») (а.с.8,10), с.Захарівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, й на момент паювання земель проходив службу в рядах армії (з 25.10.1993 року по 05.06.1995 року), тобто був військовослужбовцем строкової служби (а.с.9), який не вийшов з КСП, отже, позивач мав право на земельну частку (пай), в розмірі земельної частки 7,88 га і право на виділення цієї земельної ділянки в натурі, та був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, а тому з поважних причин пропустив строк звернення до суду.

У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу ім.Пархоменка в 1991 році та пропрацював на даному підприємстві до 21.10.1993 року, до призиву на дійсну військову службу. Після звільнення з роботи з членів колгоспу не виключався, а тому на час видачі КСП ім.Пархоменка державного акта на право колективної власності на землю залишалася його членом та був включений в Додаток № 1 до Державного акту під № 99.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю позивачу ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім'я безпідставно не видавався.

Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому позов належить задовольнити та за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай).

Разом з тим суд вважає, за доцільне поновити позивачу процесуальний строк на звернення до суду, так як він пропустив його з поважної причини, оскільки про порушення свого права на отримання сертифікату він дізнався в 2016 році.

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення другої позовної вимоги щодо виділення належної йому земельної частки (паю) із земель запасу чи резерву Захарівської сільської ради Новоукраїнського району, оскільки питання виділу земельних часткої (паїв) у натурі не входить до компетенції суду, але належить до повноважень відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, проте позивачем не наведено доказів відмови у виділенні йому земельної частки (паю) в натурі, а також позовна вимога не містить прохання зобов'язати такий орган виділити земельну частку (паю) у натурі, у зв'язку з чим така вимога є передчасною та не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,213-215 ЦПК України, ст.25 ЗК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право, на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Пархоменка на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, як колишньому члену колгоспу імені Фрунзе.

Судові витрати із сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько