У Х В А Л А

06 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області про забезпечення позову від 15 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів, у звязку із невиконанням грошового зобовязання.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 15 липня 2016 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів, у звязку із невиконанням грошового зобовязання, відмовлено.

Вважаючи дану ухвалу незаконною через порушення судом норм матеріального та процесуального права та не повне зясування обставин справи, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що суд першої інстанції проігнорував наявність реальної загрози утруднення або й невиконання прийнятого рішення, що були у заяві по забезпечення позову, не зясував обсяг заявлених позовних вимог, не зясував тієї обставини, або не звернув на неї уваги, що позивачка просила суд забезпечити її позов чітким способом накладенням арешту на конкретні приміщення, що були перелічені у заяві та право власності, на які було підтверджено відповідним витягом з державного реєстру.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити та накласти арешт на перелічені у заяві обєкти нерухомості.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті, якщо нездійснення таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 24 196 доларів США, що станом на 21.06.2016 року еквівалентно 602 695 грн. 41 коп. та процентів у звязку із невиконанням грошового зобовязання в сумі 10 522 доларів США 21 цент, що станом на 21.06.2016 року еквівалентно 262 096 грн. 53 коп.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, 2002 року випуску, білого кольору, загальний вантажний бортовий, номер шасі (кузова) ZCFA1EJ, приміщення складів, що розташовані в с. Гвіздів, вул. Перемоги, 2-ж та 2-з Корецького району Рівненської області, та квартиру АДРЕСА_1.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість таких вимог, оскільки ОСОБА_2 раніше відчужував спільне майно подружжя без її згоди на те як дружини.

Враховуючи, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі його задоволення у майбутньому, колегія суддів приходить до висновку про задоволення зави ОСОБА_1 та забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, вказане в заяві, крім квартири в м. Києві, що буде співрозмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням процесуальних норм, вона у відповідності до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 15 липня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, 2002 року випуску, білого кольору, загальний вантажний бортовий, номер шасі (кузова) ZCFA1EJ, та приміщення складів, що розташовані в с. Гвіздів, вул. Перемоги, 2-ж та 2-з Корецького району Рівненської області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: Н.М. Ковальчук

ОСОБА_3