Єдиний унікальний номер 741/746/16
Провадження № 2/741/350/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 09 вересня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Рівчак-Степанівка в особі Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи проводити без його участі.

В судове засідання представник Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконкому Рівчак-Степанівської сільської ради № 295 від 14 червня 2016 року (а.с. 42).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 належав в цілому житловий будинок АДРЕСА_1, як єдиному члену колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 травня 2016 року (а.с. 26), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 5 липня 2016 року у справі № 741/865/16, яке набрало законної сили 18 липня 2016 року (а.с. 41).

З копії спадкової справи № 535 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 27-30) вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті останньої, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 831/02-31 від 5 травня 2016 року (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 8-12).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 74,5 кв. м, житловою площею 20,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, крильце, веранда, сарай, сарай, погріб, погріб, огорожа) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв