УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі: Швидкій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, заінтересовані особи: Спільне українсько-німецьке підприємство у формі ТОВ «Лобер ГМБХ», ОСОБА_1,Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.Д.Блок», Товариство з обмеженою відповідальністю «Синтра Трейдінг», ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, -

в с т а н о в и в :

16 серпня 2016 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи Спільного українсько-німецького підприємства у формі ТОВ «ЛОБЕР ГМБХ» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає (перебуває) за адресою: АДРЕСА_1, до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Мотивуючи подання тим, що на виконанні у Дніпровському районному відділі Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває наказ № 922/5801/14 виданий 03.02.2015 року Господарським судом Харківської області про стягнення заборгованості з ТОВ «Лобер ГМБХ» на користь ТОВ «Т.Д.Блок» у розмірі 119 478,31 грн. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики державного виконавця не з'являється, заборгованість не сплачує. З огляду на означене, державний виконавець вважає, що наявність в особи невиконаних зобов»язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, що змушує її звернутись до суду.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в У країну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Державним виконавцем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставини того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає (перебуває) за адресою: АДРЕСА_1, являється керівником Спільного українсько-німецького підприємства у формі ТОВ «ЛОБЕР ГМБХ». За даними відповіді з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України не убачається, що паспорт серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 належить керівнику боржника.

Таким чином суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Крім того, Основний Закон України гарантує свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, обмеження особи у такому праві є виключним. Як убачається із матеріалів справи, у боржника неявне нерухоме майно та розрахункові рахунки в установах банку, державний виконавець не довів відсутність можливості іншими, встановленими законом способами, здійснити примусове виконання судового рішення, а тому підстав для задоволення подання суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209,210,293,294, 377-1ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Подання Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, заінтересовані особи: Спільне українсько-німецьке підприємство у формі ТОВ «Лобер ГМБХ», ОСОБА_1,Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.Д.Блок», Товариство з обмеженою відповідальністю «Синтра Трейдінг», ДПІ у Дніпровському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: