22-ц/775/695/2016(м)
Категорія 27 Головуючий у 1 інстанції Ікорська Є.С.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ігнатоля Т.Г.,

суддів - Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

за участю секретаря - Герасимової Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на те, що 18 жовтня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір на суму 40 000 грн. з процентною ставкою 12,99 % річних зі строком повернення 21 жовтня 2016 року. 12 вересня 2014 року ОСОБА_2 помер. Відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за вищевказаним кредитним договором становила 34 217,49 грн., з яких заборгованість за кредитом 32 659,26 грн., по відсоткам 606,23 грн., по комісії 952 грн. 30 грудня 2014 року банком було направлено на адресу Першої маріупольської держнотконтори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців колишнього позичальника, у якій зазначено, що договірні зобовязання спадкодавця ОСОБА_2 залишились невиконаними. Крім того, позивач просив нотаріуса долучити претензію кредитора до спадкової справи і довести до спадкоємців зміст заявлених вимог. У відповідь на заявлену претензію, держнотконтора 21 вересня 2015 року повідомила позивача, що спадкоємцем ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_1 На її адресу 02 грудня 2015 року було направлено заяву-претензію для розгляду, що підтверджується реєстром поштових відправлень. Однак, на день подання позову, вимоги позивача не виконані. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість та відшкодувати витрати на оплату судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 32 659,26 грн., за відсотками 606,23 грн., комісії 952 грн., а також витрати на оплату судового збору в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд зробив невірний висновок щодо правових підстав для задоволення позову у звязку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки дізнався про смерть позичальника 15 вересня 2014 року, а з позовом до суду звернувся у квітні 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду від 6 вересня 2016 року позивач - ПАТ «Альфа Банк» у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500422884 від 18 жовтня 2013 року, замінено на ТОВ «Кредитні ініціативи».

В судове засідання апеляційного суду представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, справа розглянута у відсутність позивача.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого стало ТОВ «Кредитні ініціативи», було укладено кредитний договір №500422884, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 40 000,00 грн. зі сплатою 12,99 % відсотків річних за користування кредитом на строк до 21 жовтня 2016 року.

12 вересня 2014 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 вересня 2014 р. (а.с.32).

Задовольняючи позов банку та стягуючи з відповідачки суму заборгованості, суд виходив з того, що ОСОБА_1, як спадкоємиця померлого боржника, повинна відповідати за його зобовязаннями в межах вартості спадкового майна; що банк виконав вимоги закону та в установлений законом строк пред'явив вимоги до спадкоємця, шляхом направлення претензії до нотаріальної контори.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Порядок прийняття спадщини визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218 , 1231 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому, ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Згідно із п. 189 «Інструкції про вчинення нотаріальних дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги.

Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» було повідомлено родичами померлого про смерть позичальника.

30 грудня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» направлено на адресу Першої маріупольської держнотконтори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців колишнього позичальника, у якій зазначено, що договірні зобовязання спадкодавця ОСОБА_2 залишились невиконаними.

21 вересня 2015 року Перша маріупольська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «Альфа Банк», що спадкоємцем позичальника є його мати ОСОБА_1

На її адресу 02 грудня 2015 року було направлено заяву-претензію для розгляду, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Таким чином, під час розгляду справи суд правильно встановив фактичні обставин справи та відповідні їм правовідносини, наданим сторонами доказам дав, відповідно до положень ст.212 ЦПК України, належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права і дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в межах вартості спадкового майна.

Посилання в скарзі на те, що ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом з пропуском шестимісячного строку, тобто в квітні 2016 року, що позбавляє позивача, як кредитора, права предявляти вимоги до спадкоємців не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачем дотримана процедура предявлення претензій до спадкоємців, що прийняли спадщину. Тому, апеляційна скарга відповідачки підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що після смерті боржникаУльянченка В.А. відкрилася спадщина на 1/4 частину трикімнатної квартири, загальною площею 67,9 кв. м., розташованої за адресою : АДРЕСА_1.

З пояснень відповідачки в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що квартира розташована на 11 поверсі чотирнадцятиповерхового будинку, без ремонту, тому, вартість її не перевищує 10 000 доларів США.

Враховуючи, що вартість спадкового майна, яке перейшло до відповідачки в порядку спадкування, не перевищує розміру заборгованості (34 217,49 грв.), що визнається відповідачкою та, у відповідності зположеннями ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції про те, що відповідачка має можливість відповідати за зобовязаннями померлого боржника, оскільки зобов'язання належним чином не виконано, розмір заборгованості не перевищує вартості 1/4 частини спадкової квартири.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у звязку з заміною стягувача - ПАТ «Альфа Банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», стягнення заборгованості повинно бути здійснено на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки на день ухвалення оскаржуваного рішення існував договір факторингу, укладений між ПАТ «Альфа Банк» і ТОВ «Кредитні Ініціативи», 21 червня 2016 року. У звязку з викаденим рішення суду, відповідно до положень ст.309 ЦПК України, підлягає зміні.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2016 року, в частині стягувача, змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІНН НОМЕР_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», заборгованість за кредитним договором від 18 жовтня 2013 року № 500422884 в сумі 34 217 (тридцять чотири тисячі двісті сімнадцять) грн.49 коп., а саме, за кредитом 32 659 грн.26 коп., по відсотках 606 грн.23 коп., по комісії 952 грн., а також витрати на оплату судового збору 1378 грн.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Ігнатоля

Судді: С.А.Зайцева

ОСОБА_3