Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Кондора Р.Ю.,

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Закарпатської обласної ради про визнання факту добудови будівлі аптеки за згодою балансоутримувача за рахунок власних коштів та стягнення витрат понесених на цю добудову,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом, вимоги якого неодноразово змінювали і остаточно просили вважати причини пропуск строку для звернення до суду поважними і поновити строк для звернення до суду; визнати факт, що будівля аптеки №44 с.Ракошино, вул.Європейська,150 площею 61,1 м.кв. була добудована та відремонтована ними з метою поліпшення її виробничих приміщень за згодою балансоутримувача ЦРА №4 м.Мукачево за рахунок їхніх власних коштів; стягнути з власника Закарпатської обласної ради на користь колишнього завідуючого аптеки №44 с.Ракошино ОСОБА_1 ціну вартості добудови 61,1 м.кв. та ремонту аптеки №44 с.Ракошино, за ринковими цінами визначеними судово-будівельною експертизою від 17.08.2010 року в сумі 95000 грн.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_1 з 1974-1987 роки працював завідуючим Центральної районної аптеки №4 м.Мукачево (далі ЦРА №4). З грудня 1987 року працював завідувачем аптеки №44 с.Ракошино. На той час (1987 рік) будівля аптеки №44 не відповідала вимогам МОЗ встановленим до аптечних установ, стояло питання закриття аптеки, а аптека обслуговувала населення 10 сіл та дільничну лікарню. З 40-х років вказана аптека була державною власністю, перебувала на балансі ЦРА №4 м.Мукачево і являлась підрозділом ЦРА №4. За погодженням з керівництвом ЦРА-4, правлінням колгоспу та сільською радою було вирішено на місці підсобних приміщень старої будівлі, яка прийшла у непридатний стан, добудувати нові виробничі приміщення та відремонтувати старі. Було складено кошторис (смета №8-1988р.). Такі кошти для ремонту і будівництва у балансоутримувача були відсутні, тому за погодженням з керівництвом та профспілковим комітетом ЦРА-4 м.Мукачево вони вирішили провести всі роботи згідно складеної смети за власні кошти. У 1988-1989 роки, не припиняючи діяльності аптеки, вони зробили за власні кошти капітальний ремонт 50 кв.м. старої будівлі та добудували 61,1 кв.м. нових виробничих приміщень, без яких аптека не могла функціонувати. Будівельні матеріали купували за готівку, на що мають підтверджуючі документи, а також розраховувались готівкою за роботу. В звязку з тим, що державні кошти та кошти балансоутримувача (ЦРА №4) не залучались, добудова 61,1 кв.м. на баланс взята не була. 07.02.2003 року він звернувся до голови Ракошинської сільської ради із заявою про приватизацію свого підприємства, але свідоцтво на право власності 25.03.2003 року було видано Закарпатській обласній раді. Новий власник не цікавився і не дбав про своє майно. Вони ж, не знаючи про свідоцтво і про власника, дбали про будівлю, вкладали кошти із прибутків. З 2006 року вони звертались до керівництва облради з приводу приватизації, викупу, оренди, але одержували відписки. 07.08.2009 року тодішній голова облради ОСОБА_3 без відома та узгодження з колективом і балансоутримувачем виніс питання аптеки №44 на аукціон, тому з жовтня 2009 року справа по будівлі цієї аптеки знаходилась на розгляді в судах. За таких обставин вони перестали дбати про будівлю і в травні 2010 року вона була визнана аварійною. 01.10.2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом визнано дії облради неправомірними. 18.11.2015 року між Закарпатською облрадою та ОСОБА_1 укладено договір оренди, згідно якого встановлено плату за оренду, в тому числі і за їхню добудову 61,1 кв.м. Посилаючись на те, що Закарпатська обласна рада взяла у власність державне майно аптеки та добудову 61.1 кв.м., яка добудована за їхні власні кошти, тому вважають, що обласна рада повинна відшкодувати їм кошти витрачені ними на добудову аптеки пл.61,1 кв.м., згідно смети №8 1988 р. по ринкових цінах, які потрібні для відновлення роботи аптеки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатскої області від 15 червня 2016 року у збільшеному позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позовні вимоги.

У судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали.

Представники Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали, просили таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 за погодженням з балансоутримувачем ЦРА №4 м.Мукачево проводив добудову та реконструкцію аптеки №44 в с.Ракошино за власні кошти в період з 1988-1989 р.р., а тому має право на відшкодування витрат на поліпшення цього майна. Проте визнавши неповажними причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що у позовних вимогах ОСОБА_1 в частині стягнення з власника Закарпатської облради на користь колишнього завідуючого аптеки №44 с.Ракошино ОСОБА_1 ціну вартості добудови 61,1 кв.м. та ремонту аптеки за ринковими цинами визначеними судово-будівельною експертизою від 17.08.2010 року в сумі 95000 грн., слід відмовити за пропуском строку звернення до суду. А у позові ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю та обґрунтованістю, оскільки вона не обґрунтувала та не довела яке її майнове право порушено відповідачем. Відмовляючи у позовній вимозі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання факту, що будівля аптеки №44 с.Ракошино, вул.Європейська,150 площею 61,1 м.кв. була добудована та відремонтована ними з метою поліпшення її виробничих приміщень за згодою балансоутримувача ЦРА №4 м.Мукачево за рахунок їхніх власних коштів, суд виходив із того, що така вимога не є належним способом захисту, а може слугувати доказом для вирішення питання щодо компенсації вартості зроблених позивачем ОСОБА_1 невід»ємних поліпшень приміщення аптеки.

Проте, колегія суддів із висновками суду першої інстанції повністю погодитись не може за таких обставин.

З матеріалів справи слідує, що аптека № 44 розташована у будинку № 150 по вул. Леніна в с. Ракошині Мукачівського району; площа забудови аптеки становить 205,80 м2, загальна площа приміщень 152,80 м2; власником будівлі аптеки з 07.02.2003 року є Закарпатська обласна рада, на балансі аптека перебуває у КП «Центральна районна аптека № 4 м. Мукачево». Ці факти стверджуються технічними документами, свідоцтвом про право власності, виданим Закарпатській облраді 07.02 2003 р., довідкою ЦРА від 25.09.2009 р. № 76 та іншими матеріалами справи.

На підтвердження доводів про здійснення добудови аптеки у 1988-89 рр. позивачі надали копії квитанцій, чеків, накладних, оформлених на імя ОСОБА_1, інших документів про придбання у цей період будівельних матеріалів, оплату виконання робіт. Як доказ погодження із адміністрацією ЦРА добудови аптеки за власний кошт подали довідку ЦРА від 25.09.2009 р. № 76, протокол № 26 засідання аптечних працівників ЦРА від 22.09.2009 р., смету №8 1988 року. У цих документах зазначено, що на добудову і реконструкцію аптеки протягом 1988-1989 рр. кошти з КП ЦРА №4 не виділялись. Приміщення аптеки №44, на той час, не відповідало виробничим нормам. Для покращення матеріально-технічної бази аптеки, покращення медикаментозного забезпечення сільських жителів, дільничної лікарні та покращення умов праці працівників було проведено добудову виробничих приміщень загальною площею 61,1 кв.м. Добудову було проведено за домовленістю з керівництвом КП ЦРА №4 м.Мукачево та погоджено з обласним аптекоуправлінням. Добудова проведена за рахунок власних коштів завідуючого аптеки №44 с.Ракошино ОСОБА_1 Добудова площею 61,1 кв.м. не поставлена на баланс КП ЦРА №4 м.Мукачево, в звязку з тим, що державні кошти на добудову не залучались. Балансова вартість будівлі аптеки залишилась на рівні, що діяв до 1988 року.

З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17.08.2010 р. № 10-08/10 слідує, що вартість будівельних матеріалів та інших витрат на добудову приміщень аптеки виходячи з ринкових цін на час проведення експертизи становить приблизно 95000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються законодавством щодо права власності у редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів.

ЦК УРСР (1963 р.) установлював, що цивільні права і обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема, з угод (ст.ст. 4, 41, 151) і саме як такі підлягають захисту (ст. 6); угоди державних, кооперативних організацій із громадянами повинні укладатися в письмовій формі (ст. 44 ч. 1 п. 1); недодержання простої письмової форми, що вимагається законом, позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків (ст. 46); за договором підряду на капітальне будівництво організація-підрядчик зобовязується своїми силами і засобами збудувати і здати організації-замовнику передбачений планом обєкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і у встановлений строк, а замовник зобовязується надати підрядчику будівельну площадку, передати йому затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівництвом обєкти і оплатити їх (ст. 353); договір підряду на капітальне будівництво укладається з дотриманням ст.ст. 153, 154 цього Кодексу.

Земельний кодекс Української РСР (1970 р.) передбачав, що для будівництва в селі необхідним є вирішення питання щодо надання відповідної земельної ділянки (ст.ст. 16, 18, 19, 57, 106).

Особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обовязки у межах, наданих їй договором або актами законодавства, і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи відповідні наслідки.

Відповідно до ч.2 ст.148 ЦК УРСР добросовісний володілець має право залишити за собою зроблені ним поліпшення, якщо вони можуть бути відділені без пошкодження речі. Якщо відділити поліпшення неможливо, добросовісний володілець має право вимагати відшкодування зроблених на поліпшення витрат, але не більше розміру збільшення вартості речі.

Згідно ст.272 ЦК УРСР в разі проведеного з дозволу наймодавця поліпшення найнятого майна наймач має право на відшкодування зроблених для цієї мети необхідних витрат, якщо інше не передбачено законом або договором. Зроблені наймачем без дозволу наймодавця поліпшення, якщо їх можна відокремити без шкоди для майна і якщо наймодавець не погодитися відшкодувати їх вартість, можуть бути вилучені наймачем. Вартість поліпшень, які зроблені наймачем без дозволу наймодавця і які не можна відокремити без шкоди для майна, відшкодуванню не підлягає.

Однак, доказів укладення позивачами письмової угоди про здійснення добудови, одержання письмової згоди уповноваженої посадової особи, власника майна на виконання відповідних робіт, доказів щодо погодження параметрів передбачуваної реконструкції (добудови), обсягу робіт, часу початку і закінчення робіт тощо у справі немає. Відсутні і докази виділення земельної ділянки під добудову.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 за погодженням з балансоутримувачем ЦРА №4 м.Мукачево проводив добудову та реконструкцію аптеки №44 в с.Ракошино за власні кошти в період з 1988-1989 р.р., а тому має право на відшкодування витрат на поліпшення цього майна, не ґрунтується на законі та суперечить фактам. Доказів укладення у належній формі відповідного договору в справі немає. Не є таким доказом наявний у матеріалах справи кошторис на проведення капітального ремонту аптеки в с.Ракошино. Відтак, не може йтися і про виконання умов договору та виникнення відповідних правих наслідків. Та обставина, що добудова площею 61,1 кв.м. до цього часу так і не взята на баланс КП ЦРА №4 м.Мукачево, спростовує висновок суду першої інстанції про наявність згоди балансоутримувача ЦРА №4 м.Мукачево на проведення зазначеної добудови.

А тому колегія суддів вважає, що у позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання факту, що будівля аптеки №44 с.Ракошино, вул.Європейська,150 площею 61,1 м.кв. була добудована та відремонтована ними з метою поліпшення її виробничих приміщень за згодою балансоутримувача ЦРА №4 м.Мукачево за рахунок їхніх власних коштів, слід відмовити за недоведеністю одержання письмової згоди уповноваженої посадової особи, власника майна на виконання зазначених робіт.

Оскільки вимога про стягнення з власника Закарпатської обласної ради на користь колишнього завідуючого аптеки №44 с.Ракошино ОСОБА_1 ціну вартості добудови 61,1 м.кв. та ремонту аптеки №44 с.Ракошино, за ринковими цінами визначеними судово-будівельною експертизою від 17.08.2010 року в сумі 95000 грн. є похідною від первісної вимоги, тому у її задоволенні також слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з ухваленням по справі нового рішення, яким у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Закарпатської обласної ради про визнання факту добудови будівлі аптеки за згодою балансоутримувача за рахунок власних коштів та стягнення витрат понесених на цю добудову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча : Судді :