Справа № 212/6813/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/3665/152336/82, відповідно до умов якого Позичальнику було надано кредит у сумі 47400,00 доларів США на строк до 26.08.2018 року з процентною ставкою 14,35 % річних, а Позичальник в свою чергу зобовязалася здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними платежами в розмірі згідно Графіку погашення кредиту та інших платежів. В порушення умов Договору ОСОБА_2 припинила належним чином виконувати свої грошові зобовязання, в звязку з чим станом на 16.06.2015 року утворилася заборгованість в сумі 9090,32 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 194976,55 грн., яка складається із 7137,60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 153093,03 грн. заборгованості по кредиту; 569,31 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 12211,02 грн. заборгованості по відсоткам; 1383,41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 29672,50 грн. пеня. Дану суму заборгованості Позивач просить стягнути з відповідача, а також суму судових витрат 1949,77 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, а також надала письмові заперечення (а.с. 61-64) та пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2016, постановленим у справі № 212/9464/15-ц, зазначений кредитний договір № 014/3665/152336/82 від 26.08.2008 року визнано неукладеним, а, отже, зазначений кредитний договір не може бути підставою для стягнення коштів з відповідача.

Суд, дослідивши матеріали по страві, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обовязків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірах і в порядку, що встановлені договором. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 26.08.2008 року між позивачем та відповідачем було підписано Кредитний договір № 014/3665/152336/82, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 47400,00 доларів США на строк до 26.08.2018 року з процентною ставкою 14,35 % річних на споживчі цілі (а.с. 10-18).

Пунктом 1.1.5 цього Договору передбачена дата надання кредиту одноразово 26 серпня 2008 року (а.с. 10).

При цьому в пункті 6.1 Кредитного договору зазначається про те, що надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми Кредиту на поточний рахунок Позичальника. Умови вікриття, ведення та закриття Поточного рахунку, тарифи та всі суми коштів, які Позичальник має сплатити за договором бунківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашенням визначаються договором про відкриття та ведення банківського рахунку, укладеним між ВАТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» та Позичальником (а.с. 13).

При цьому до матеріалів позовної заяви позивачем надано копію заяви на видачу готівки від 26.08.2008 (а.с. 24).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як убачається зі змісту заперечень представника відповідача, стороною відповідачів фактично оспорюється факт отримання кредитних коштів.

Зважаючи те, що відповідно до умов Кредитного договору Позичальник повинна була отримати кредит у безготівковій формі, тоді як до матеріалів справи надана лише копія заяви позичальника на отримання готівки, але відсутній договорі про відкриття та ведення банківського рахунку, на якій є посилання в спірному договорі, а також враховуючи заперечення відповідача факту отримання грошових коштів, а також те, що обумовлена (визначена) сума кредиту (предмет кредиту) в кредитному договорі не свідчить про те, що така сума надана банком позичальнику, так як надання суми в кредит підтверджується лише фінансовими документами, суд вважає, що матеріали даної цивільної справи не містять належних та допустимих доказів виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання позичальнику кредитних коштів, як і доказів отримання відповідачем кредиту саме у вказаному в кредитному договорі розмірі та валюті.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню через недоведеності позовних вимог.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що судовим рішенням, яке набрало чинності, спірний кредитний договір визнано неукладеним, а отже, зазначений кредитний договір не може бути підставою для стягнення коштів з відповідача, суд відкидає ці доводи і вони не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2016 року у цивільній справі № 212/9464/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про визнання договору недійсним, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір № 014/3665/152336/82 від 26.08.2008 року не був укладений. Зазначене рішення набрало законної сили 21.09.2016 року (а.с. 80-83).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Однак, принцип правової визначеності в контексті змісту ч 3 ст. 61 ЦПК України (res judicata вирішена справа) означає незмінність ухваленого по суті рішення суду, що набрало чинності, в його резолютивній частині, тобто недопущення перегляду того, що вже було вирішено судом в результаті нового розгляду справи, а не можливості встановлення нових обставин справи в межах розгляду іншого позову.

Таким чином, оскільки судовим рішенням, постановленим у іншій цивільній справі, не вирішено по суті заявлені позовні вимоги про визнання спірного кредитного договору недійсним, а суд лише дійшов висновку про неукладеність договору через відсутність належних та допустимих доказів у справі, це не позбавляє права сторін на встановлення нових обставин справи в межах розгляду іншого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 14, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Колочко