У х в а л а

іменем україни

19 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Леванчука А.О.,Савченко В.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про дострокове розірвання договору банківського вкладу, стягнення вкладу та процентів, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 липня 2014 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу без поповнення № 1972873, оформлений у рамках пакету послуг ПУ «Перший». Відповідно до умов вказаного договору вкладник зобов'язався у строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання договору передати, а банк - прийняти грошові кошти у розмірі 15 449 доларів 28 центів США та повернути вклад вкладникові і сплатити проценти у розмірі 12,5 % річних. 12 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до банку із заявою про повернення вкладу та нарахованих на нього процентів, яка залишена банком без задоволення. Посилаючись на викладене, позивач просив достроково розірвати договір від 10 липня 2014 року № 1972873, стягнути на його користь з ПАТ КБ «Надра» суму вкладу та нарахованих на нього процентів у валюті договору в загальному розмірі 15 824 доларів 52 центи США, з яких 15 449 доларів 28 центів США - сума вкладу, 375 доларів 24 центи США - проценти, нараховані на вклад станом на 12 січня 2015 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютог7о 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках,встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст. 36 зазначеного закону.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення № 1780598, оформленого в рамках пакету послуг «ПУ «Перший» (а. с. 6).

12 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до банку із заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції банку від 12 січня 2015 року за № 43/13/245 про реєстрацію заяви (а. с. 8).

Згідно з поточним звітом ПАТ КБ «Надра» за операціями за поточним (картковим) рахунком з 10 липня 2014 року по 13 травня 2015 року, звітом з депозиту № 1972873 станом на 13 травня 2015 року банк здійснив нарахування процентів за 6 місяців + 1 день у розмірі 924 доларів 40 центів США, з яких утримав 123 доларів 25 центів США для перерахування до бюджету в якості податку на проценти згідно зі ст. 167, п. 170.4 ст. 170 Податкового кодексу України, та здійснив сплату 801 доларів 15 центів США шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок позивача № 82042592, відкритий у ПАТ КБ «Надра», а також здійснив повернення вкладу у розмірі 15 449 доларів 28 центів США шляхом перерахування коштів з вкладного рахунку позивача № 1972873 на його поточний (картковий) рахунок № 82042592, відкритий у ПАТ КБ «Надра» (а. с. 67-71).

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12, ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 05 лютого 2015 року № 26 про початок з 06 лютого 2015 року процедури виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» (а. с. 23, 24).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 85 дію тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» продовжено до 05 червня 2015 року включно (а. с. 76).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 на підставі постанови Правління Національного Банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» розпочата процедура ліквідації ПАТ КБ «Надра», призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку на період з 05 червня 2015 року до 04 червня 2016 року включно (а. с. 122, 123).

Відповідно до поточного звіту ПАТ КБ «Надра» за операціями з поточного (карткового) рахунку з 10 липня 2014 року по 13 травня 2015 року, звіту за депозитом № 1972873 станом на 13 травня 2015 року, 27 квітня 2015 року позивачем у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», через уповноважений банк отримано максимальну суму відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн, за офіційним курсом НБУ станом на 9 год. 00 хв. 06 лютого 2015 року: 100 доларів США - 1 799 грн 9736 коп. (а. с. 173, 211-213).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, дійшли обґрунтованого висновку про те, що на підставі постанови правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 розпочато ліквідацію ПАТ КБ «Надра», і з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції за рахунками власних клієнтів, у тому числі й ОСОБА_4

Також, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що вклади в іноземній валюті перераховуються у національну валюту на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації та Фонд відшкодовує кошти не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000 грн, які й було отримано позивачем.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, були предметом дослідження судів попередніх інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції й висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зі змісту касаційної скарги та матеріалів справи не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.О.Леванчук

В.О.Савченко