Справа № 156/49/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/861/16 Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Овсієнка А.А., Подолюка В.А.,

секретар Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ«Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Позивач подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду і повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Сторони в судовому засіданні не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а тому розгляд справи слід проводити за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без здійснення фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного запису. Від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з отриманням повістки 24 травня 2016 року та неможливості підготовки заперечень та участі представника в судовому засіданні. Колегія суддів вважає причини неявки відповідача неповажними, оскільки відповідачу судом надавався строк для подачі заперечень до 23 травня 2016 року, що підтверджується повідомленням суду від 11 травня 2016 року, а судові повістки про виклик в судове засідання надсилались завчасно по вказаній нею адресі проживання АДРЕСА_1 та повернені через неотримання. Повторна судова повістка отримана відповідачем ОСОБА_1 23 травня 2016 року. Представник участі у справі не приймав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 25 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесена до юрисдикції господарського суду.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Статтею 52 ЦК України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно ч.7 ст.4 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань " фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

14 березня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців були включені відомості про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, що підтверджується відповідним витягом.

Однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За таких обставин із часу скасування державної реєстрації громадянина як суб'єкта підприємницької діяльності, спори за участю такого громадянина підвідомчі судам загальної юрисдикції, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено в господарському суді до настання таких обставин.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що цей спір за характером спору та суб'єктним складом відноситься до компетенції господарського суду є помилковим.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.205, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року в даній справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді