Ухвала

Іменем України

05 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_4, про скасування розпоряджень, державного акта на право на власності на земельну ділянку та свідоцтва на право на спадщину за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,058 га, розташованої в садовому товаристві «Сокіл» (далі - СТ «Сокіл») в межах Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області. З 2010 року ОСОБА_3 самовільно зайняв цю ділянку та використовує її під звалище будівельних відходів та іншого брухту. Враховуючи викладене, позивачка просила зобов'язати відповідача звільнити зазначену земельну ділянку та привести її до попереднього стану, тобто придатного для використання за цільовим призначенням.

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому посилався на те, що він з 1999 року є членом СТ «Сокіл» та власником земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої в СТ «Сокіл» в адміністративних межах Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, яку використовує для ведення для огородництва і садівництва. Сусідня земельна ділянка НОМЕР_2 була надана ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 при приватизації земельної ділянки надав недостовірну інформацію, що призвело до порушення порядку безоплатної приватизації земельної ділянки, позивач просив скасувати розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (далі - Бориспільська РДА) від 26 лютого 2004 року в частині надання дозволу на складання технічної документації по виготовленню державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, скасувати розпорядження Бориспільської РДА від 28 листопада 2004 року в частині видачі ОСОБА_5 державного акта про право власності на земельну ділянку, визнати зазначений державний акт недійсним, а також визнати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, видане ОСОБА_2, недійсним.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити та привести до попереднього стану придатного для використання за цільовим призначенням земельну ділянку, площею 0,058 га, розташовану в садовому товаристві «Сокіл» в адмінмежах Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач самовільно використовує земельну ділянку площею 0,058 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка на праві власності згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом належить ОСОБА_2

ОСОБА_3 не довів (ст. ст. 10, 60 ЦПК України) свого позову про незаконність розпорядження Бориспільської РДА від 28 листопада 2004 року в частині видачі ОСОБА_5 державного акта про право власності на земельну ділянку та, відповідно, і державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я померлого ОСОБА_5, а також свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: Ю.Г. Іваненко

І.М.Фаловська