Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Максимчук З.М., Хилевича С.В.,

секретаря судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" про визнання дій протиправними та стягнення процентів за користування чужими коштами і трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 квітня 2013 року він уклав із ПАТ «Фортуна-банк» договір банківського вкладу з правом поповнення, відповідно до умов якого вніс 200 доларів США на 375 днів, а 12 серпня 2013 року поповнив його ще на 3 тис. доларів США. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року, що набрало законної сили, з ПАТ «Фортуна-банк» на його користь стягнуто депозит з нарахованими на нього відсотками на загальну суму 3 370,57 доларів США.

Посилаючись на те, що після закінчення строку дії договору банк не повернув йому депозитні кошти з нарахованими на них відсотками, а також не виконав рішення суду, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача відсотки по депозиту з 22 вересня 2014 року по 10 червня 2015 року у розмірі 609,27 доларів США.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 за період із 23 вересня 2014 __________________________________________________________________

Провадження № 22ц-787/655/2016 Головуючий у суді 1 інстанції: Ковтунович М.І.

Доповідач : Демянчук С.В.

року по 10 червня 2015 року включно 201,22 долара США процентів на банківський вклад, що еквівалентно за курсом Національного банку України станом на 24 червня 2015 року 1 497 грн. 79 коп., як три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по договору банківського вкладу від 19 квітня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20 січня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

В апеляційній скарзі ПАТ "Фортуна-банк" вказують, що стягнення з банку вказаних сум без наявності вини банку після виконання рішення суду про повернення вкладу суперечить законодавству України.

Зазначають, що кошти на виконання рішення суду були перераховані відділом виконавчої служби на рахунок ОСОБА_1 і були ним отримані 18 лютого 2015 року, що підтверджується випискою з його рахунку.

Вказують, що відповідно до укладеного між банком і позивачем договору банківського вкладу його автоматична пролонгація та зміна умов в односторонньому порядку не передбачена і при настанні визначеної в договорі дати повернення вкладу - 28 липня 2014 року закінчилась і дія укладеного договору.

Після закінчення дії договору умов щодо встановлення іншого розміру процентної ставки не було, а суд безпідставно не застосував норми договору та Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.

Просили рішення скасувати і відмовити у задоволенні позову повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду першої інстанції постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процессуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що договір № 12м/840-598 від 19 квітня 2013 року із спливом строку дії вкладу 375 днів, закінчився 28 квітня 2014 року. Він договір не продовжував. Кошти знаходились і знаходяться на депозитному рахунку, не переводились на поточний рахунок, тому необхідно застосувати ч. 2 п. 1 ст. 1061 ЦК України, а саме - якщо договором не встановлений розмір процентів банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки НБУ.

Просив змінити судове рішення від 24 червня 2015 року в частині незадоволених вимог та повністю задовольнити його позовні вимоги.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Фортуна-банк" підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 19 квітня 2013 року між ПАТ "Фортуна-Банк" та ОСОБА_1 (вкладник) укладено договір банківського вкладу № 12м/840-598, предметом якого є залучення Банком для зберігання на платній основі (під визначений процент) грошей, що передаються вкладником в управління Банку на встановлений строк, при чому початкове залучення грошових коштів не повинно бути меншим 200 доларів США, строком з 19 квітня 2013 року по 28 квітня 2014 року (375 днів).

Вказаним договором визначено розмір процентів за вкладом у розмірі 10,75% річних.

Судами встановлено, що 19 квітня 2013 року ОСОБА_1 уклав із ПАТ «Фортуна-банк» договір банківського вкладу з правом поновлення, відповідно до умов якого вніс 200 доларів США на 375 днів, а 12 серпня 2013 року поповнив його ще на 3 000 доларів США.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року, що набрало законної сили, з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 стягнуто депозит з нарахованими на нього відсотками на загальну суму 3 370,57 доларів США, а саме: 3200 доларів США депозитного вкладу за договором № 12м/ від 19 квітня 2013 року, що еквівалентно 47936 грн.; - 38, 66 доларів США 3% річних, що еквівалентно 579 грн. 13 коп.; - 88,87 доларів США проценти за користування депозитом з 29 квітня 2014 року по 01 серпня 2014 року, що еквівалентно 1331 грн. 27 коп.; - 43,04 долара США процентів за користування депозитом з 01 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року, що еквівалентно 644, 74 грн..

Пред'являючи позов в справі, ОСОБА_1 посилався на те, що після закінчення строку дії договору банк не повернув йому депозитні кошти з нарахованими на них відсотками, а також не виконав рішення суду про його стягнення.

Колегія суддів вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції підлягає до часткового скасування в частині позовних вимог про стягнення відсотків за договором та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період із 23 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року та із 20 січня 2015 року по 10 червня 2015 року, виходячи з наступного.

Як зазначалося, має місце стосовно спірного банківського вкладу між цими ж сторонами судове рішення, яке набрало законної сили, тобто вищезазначене рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року. Даним судовим рішенням встановлено обставини на які покликається позивач при обґрунтуванні позовних вимог в даній справі.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року визначено суму заборгованості за вкладом, відсотками та 3% річних, визначених ст. 625 ЦК України в гривневому еквіваленті, та стягнуто відсотки за договором, визнано розмір процентів за вкладом у розмірі 10,75% річних за період з 29 квітня 2014 року по 01 серпня 2014 року та з 01 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З позовних вимог ОСОБА_1 в даній справі вбачається, що на обґрунтування позову він посилався на те, що після закінчення строку дії договору банк не повернув йому депозитні кошти саме в доларах США з нарахованими на них відсотками, тому не виконав рішення суду, і з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача відсотки по депозиту з 22 вересня 2014 року по 10 червня 2015 року у розмірі 201,22 долара США /нарахування яких слід нараховувати у розмірі облікової ставки НБУ/ та 69,60 доларів США три відсотки річних за прострочення зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року щодо суми заборгованості визначеної саме в гривневому еквіваленті за депозитом, визначеної суми відсотків виходячи з процентної ставки 10,75% річних за період з 29 квітня 2014 року по 01 серпня 2014 року та з 01 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року (тобто після закінчення дії договору), та суми трьох відсотків за прострочення зобов'язання, доказуванню з інших правових підстав при розгляді даної цивільної справи не підлягають. Такі обставини мали б місце при перегляді рішення в разі його оскарження.

Наведені висновки суду апеляційної інстанції дають правові підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме про стягнення відсотків за встановленою рішенням суду ставкою 10,75%, та трьох відсотків за прострочення зобов'язання, розпочинаючи з 01 жовтня 2014 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року ПАТ "Фортуна-банк" 20 січня 2015 року перерахувало на рахунок державної виконавчої служби 50491 грн. 14 коп. (а.с. 45). У подальшому, 18 лютого 2015 року, ці кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_1, який він надав державній виконавчій службі для виконання рішення суду (а.с. 11, 54).

Таким чином, підлягають до стягнення зазначені кошти до 20 січня 2015 року, оскільки не встановлена вина банку після перерахування коштів за виконавчим листом на виконання рішення суду на рахунок виконавчої служби.

Із вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення за період із 01 жовтня 2014 року по 19 січня 2015 року, включно, процентів за депозитом у розмірі, визначеному в договорі та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання (ст. 625 ч. 2 ЦК України). Одночасно, при розрахунку процентів на депозитний (вкладний) банківський рахунок слід утримати податок на доходи фізичних осіб, за період із 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року за ставкою 15%, за період із 01 січня 2015 року по 19 січня 2015 року за ставкою 20%, а також військовий збір за ставкою 1,5%.

У абз. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення" судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

За вказаних обставин розрахунок проведено таким чином:

- розрахунки по процентах на депозит:

1) період із 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року (92 дні): 3200 доларів США х 10, 75% річних/ 360 днів х 92 дні = 87, 91 долара США; 87, 91 долара США -15% = 74,72 долара США; 74,72 долара США - 1, 5% = 73,6 долара США;

2) за період із 01 січня 2015 року по 19 січня 2015 року (19 днів): 3200 долара США х 10, 75% річних/ 360 днів х 19 днів = 18,16 долара США; 18, 16 долара США - 20% = 14,53 долара США; 14,53 долара США - 1, 5% = 14,31 долара США;

3) загальна сума: 73,6 долара США + 14,31 долара США = 87,91 долара США (еквівалент 2232,03 грн. по курсу НБУ станом на 17 травня 2016 року).

Розрахунки по трьох процентах річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період із 01 жовтня 2014 року по 19 січня 2015 року (111днів): 3200 долара США х 3% річних/ 360 днів х 111 днів = 29, 6 долара США (еквівалент 751,54 грн. по курсу НБУ станом на 17 травня 2016 року).

Суд відхиляє доводи позивача про необхідність нарахування процентів по депозиту у розмірі облікової ставки НБУ, оскільки у правовідносинах сторін, що є предметом судового розгляду, це питання визначене договором банківського вкладу, дані обставини встановлені судовим рішенням.

Не встановлено також правових підстав для зарахування процентів, присуджених згідно із вищезгаданим рішенням апеляційного суду, до суми депозиту в еквіваленті до долара США.

Відхиляє колегія суддів і доводи відповідача в апеляційній скарзі про неврахування судом обставин закінчення депозитного договору, а тому слід виходити з правовідносин, що випливають з договору банківського рахунка.

Як зазначалося, є рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлено, що після закінчення договору вкладу підлягають до стягнення відсотки визначені даним договором, який не припинився.

Справа розглядалась неодноразово, однак відповідач не надав жодного доказу в підтвердження своїх доводів про зарахування /перерахування/ коштів на банківський рахунок, надання позивачу в зв'язку з таким перерахуванням платіжної банківської картки. Не надано таких доказів і апеляційному суду. Подані представником письмові додаткові пояснення також зводяться до заперечень, а оскільки вони не обґрунтовані жодним належним та достатнім доказом, тому є голослівними.

Разом з цим, колегія суддів вважає ріщення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 червня 2015 року скасувати в частині стягнення із публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 процентів на депозит та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період із 23 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року та із 20 січня 2015 року по 10 червня 2015 року.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 за період із 01 жовтня 2014 року по 19 січня 2015 року включно: 87, 91 (вісімдесят сім цілих девяносто одну соту) доларів США процентів (із вирахуваною сумою податку на доходи фізичних осіб та військового збору) на банківський вклад, - що становить еквівалент за курсом валют НБУ станом на 17 травня 2016 року 2232 (дві тисячі двісті тридцять дві) гривні 03 копійок та 751 (сімсот п'ятдесят одну) гривню 54 копійоки, як три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по договору банківського вкладу № 12м/840-598 від 19 квітня 2013 року (строкового банківського вкладу на 375 днів в доларах США з щомісячною сплатою процентів).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : З.М. Максимчук

С.В. Хилевич