Справа № 130/233/16-ц Провадження № 22-ц/772/1601/2016Головуючий в суді першої інстанції Сенько Л. Ю.
Категорія 27Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Медяного В.М.,

суддів: Сала Т.Б., Марчук В.С.,

за участю секретаря Агеєвої Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2016 року вказану позовну заяву разом з доданими до неї документами повернуто позивачу .

Однак, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.02.2016 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано і матеріали направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі скаржник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду від 17 березня 2016 року скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Посилається на те, що при вирішенні даного питання судом були порушені норми процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана і оформлена в порядку, встановленому ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду, оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення даного питання. Постановлена судом ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і висновки суду не спростовують.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та статті 3 ЦПК України роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

Згідно ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Як вбачається з п. 1.3 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», затвердженого загальними зборами акціонерів від 10.02.2015 року, юридичною адресою відповідача у справі ПАТ КБ «ПриватБанк» є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50.

У правовій позиції Верховного Суду України висловленій у постанові від 20.11.2013 року (справа №6-129 цс 13 ) зазначено, що відповідно до вимог статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із частиною п'ятою статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов'язаним з особою вкладника, то таке зобов'язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям.

Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах від 4 вересня 2013 року (Постанова N 6-67цс13) та від 18 вересня 2013 року (Постанова N 6-65цс13), які згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача грошових коштів за договором банківського вкладу ОСОБА_2, право на який як споживача банківських послуг після його смерті перейшло до позивача та її малолітньої доньки разом із прийняттям спадщини.

Статтею 107 ЦПК України визначено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3 право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК), підсудна справа належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов повинен пред'являтися за місцезнаходженням відповідача є необґрунтованими, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. В апеляційній скарзі не надано переконливих доказів, які б спростовували правильність висновків суду.

Крім цього, колегія суддів вважає, що на стадії відкриття провадження у справі суд не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача як споживача послуг та чи поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини, оскільки такі висновки суд може робити лише під час розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VІ).

Колегія суддів також звертає увагу і на те, що раніше вже ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.02.2016 року скасовано ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі і матеріали направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі відповідає вимогам щодо її законності та обґрунтованості, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 303, 304, 307, 312-317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ Т.Б. Сало

/підпис/ В.С. Марчук

Згідно з оригіналом: