23.09.2016 Справа № 756/8631/15-ц
Унікальний №756/8631/15-ц
Провадження № 2-п/756/104/16
№2-п/756/117/16
УХВАЛА

23 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, трьох процентів річних від простроченої суми,

встановив:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 4911691 грн. 17 коп., три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 16551 грн. 73 коп. та понесені судові витрати в розмірі 3654 грн.

29 квітня 2016 року від ОСОБА_1 надійшла до суду з заява від 28 квітня 2016 року про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, в якій він посилається на те, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, зокрема судову повістку про виклик в судове засідання на 12 квітня 2016 року він не отримував. Це позбавило його права надати суду докази, на підставі яких він заперечує проти позову. Також відповідач вказує, що судом було порушено вимоги ст. 169 ЦПК України, відповідно до якої заочний розгляд справи можливий лише у разі повторної неявки в судове засідання відповідача.

Крім того, відповідач зазначає, що 04 квітня та 11 квітня 2016 року ним було подано до суду дві апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі, що виключало можливість розгляду справи по суті, оскільки суд першої інстанції відповідно до ст. 296 ЦПК України зобов'язаний був не пізніше наступного робочого дня після їх надходження направити їх до апеляційного суду.

На підставі викладеного відповідач просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Вказана заява подана (здана на пошту 27 квітня 2016 року) у встановлений ст. 228 ЦПК України десятиденний строк, оскільки зі зворотного повідомлення вбачається, що копію рішення відповідач отримав 18 квітня 2016 року.

23 травня 2016 року від ОСОБА_1 надійшла до суду з заява від 19 травня 2016 року про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, в якій він знову посилається на те, що його не було повідомлено належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідач додатково вказує, що при укладанні договору позики його було введено в оману щодо порядку розрахунків та розміру відсотків за договором внаслідок його тяжкого морального стану через смерть близького родича. Цим скористався позивач та досяг неправомірного укладення договору позики. Оскільки договір було укладено зі значними порушеннями, він не може слугувати доказом у справі.

Враховуючи викладене, відповідач просить переглянути заочне рішення.

Разом з другою заявою про перегляд заочного рішення відповідач подав до суду заяву від 19 травня 2016 року, в якій просить поновити строк для подання вказаної заяви, посилаючись на те, що він через стрімке погіршення фінансово-економічної ситуації в країні, невпинне підвищення суми комунальних платежів, через девальвацію національної валюти України мав надзвичайно скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не міг сплатити суму судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення.

В судове засідання заявник (відповідач) не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Позивач проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України про час і місце розгляду питання про поновлення процесуальних строків повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року за відсутності заявника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання. З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала.

Як вбачається з пояснень, викладених у заяві про поновлення строку, внаслідок складного матеріального становища, зумовленого погіршенням фінансово-економічної ситуації в країні та підвищенням комунальних платежів, відповідач не міг сплатити суму судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва, у зв'язку з чим заяву про перегляд заочного рішення від 19 травня 2016 року не було подано вчасно.

За таких обставин суд вважає за необхідне поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 72, 73, 228 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, трьох процентів річних від простроченої суми.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко