АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1274/16 Справа № 199/6153/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину(а.с.56).

Позивач зазначав, що 07.05.2015 року звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 13 лютого 2010 року.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 07.07.2015 року №1639/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме договору дарування, посвідченого 31.07.2000 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №1531.

Отримати вказаний договір у нього не має можливості, оскільки інший спадкоємець ОСОБА_6, який не бажає з ним спілкуватися, можливо утримує правовстановлюючий документ, а можливо останній втрачений.

Надати запит до Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області для отримання дублікату вказаного договору дарування державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила, посилаючись на те, що і від спадкоємця ОСОБА_6 також повинна надійти заява про видачу дублікату договору дарування.

Посилаючись на викладені обставини та вважаючи дії нотаріуса незаконними, ОСОБА_3 просив визнати незаконною постанову державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07 липня 2015 року; зобов'язати нотаріальну контору видати ОСОБА_3 запит до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області для отримання дублікату договору дарування від 31.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5; зобов'язати нотаріальну контору видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.81).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.84-86).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

По справі встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 07.09.1974 року, актовий запис №1279 (а.с.43).

13 лютого 2010 року ОСОБА_4 померла, актовий запис №319,

що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 лютого 2010 року(а.с.25).

На підставі договору дарування від 31.07.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №1531, ОСОБА_4 на праві власності належала квартира №249, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Калинова, будинок №64(а.с.7).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її чоловік - ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Із матеріалів спадкової справи №7876/2010 вбачається, що 19 червня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_4, діти померлої звернулись із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3(а.с.23,24).

10.08.2010 року ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відкликання заяви про відмову від спадщини, про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та видачу свідоцтва про право на спадщину(а.с.31).

В матеріалах спадкової справи також наявна заява ОСОБА_8, в якій вона просить свідоцтво про право на спадщину не видавати після померлої ОСОБА_4, у зв'язку з її зверненням до суду за захистом спадкових прав(а.с.34).

07 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 07 липня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлої 13 лютого 2010 року ОСОБА_4(а.с.8).

При цьому в постанові зазначено, що спадкоємцем не наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно та що інша особа-спадкоємець гр.ОСОБА_6 можливо утримує правовстановлюючий документ (договір дарування, посвідчений 31.07.2000 року за реєстровим №1531 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5В.), та до нотаріальної контори не з'являється, що унеможливлює встановити факт наявності/відсутності правовстановлюючого документу та унеможливлює видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану частину квартири(а.с.8).

Згідно з положеннями ст.5, ч.1 ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють наступні нотаріальні дії - видають свідоцтва про право на спадщину.

На підставі ст.ст.66, 67 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до положень п.4.9, 4.10, 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, яка передбачає видачу свідоцтв про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину ніяким строком не обмежена. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна.

Згідно з п.1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка регулює питання видачі дубліката документа, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

Як видно із справи, в обгрунтування вимог ОСОБА_3 зазначав, що державний нотаріус відмовила надати запит до Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області для отримання дублікату договору дарування від 31.07.2000 року.

Разом з тим, за змістом п.1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України питання щодо дублікату утраченого або зіпсованого документа вирішується за письмовою заявою осіб. Проте в матеріалах спадкової справи відповідна заява ОСОБА_3 відсутня, як встановив суд, з такою заявою він звертався лише в усній формі.

Враховуючи встановлені обставини, та що реєстрація права власності нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень проводиться з 01.01.2013 року, в якому не передбачено реєстрація права власності за померлою особою, та що до зазначеної дати реєстрація прав на нерухоме майно проводилась в іншому порядку, суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_3І в апеляційній скарзі на порушення нотаріусом положень діючого законодавства, у тому числі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлені судом обставини спростовують такі твердження.

Крім того, із справи вбачається, що питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за наведених обставин зачіпає права та інтереси інших спадкоємців померлої 13 лютого 2010 року ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які до участі у справі у передбаченому порядку не були залучені.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасуваня не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-