№ 556/1614/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2016 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі -Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

В суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2, помер його дід - ОСОБА_8. За життя ним було складено заповіт, згідно якого усе своє майно, житловий будинок і всі надвірні будівлі, останній в рівних частках заповів своїм дітям ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем по заповіту , прийняла спадщину, оскільки подала заяву до нотаріальної контори, однак спадкові права оформляти не бажає, відмовилась від своїх майнових прав. Інші спадкоємці по заповіту не набувають права на спадщину, оскільки не проживали на час смерті зі спадкодавцем та не подавали до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

На сьогоднішній день позивач вирішив належним чином оформити документи на майно, котре успадкував. У зв"язку з цим, звернувся до нотконтори з проханням зареєструвати право власності, але отримав відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Позивач надіслав суду заву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Відповідачі заявлені вимоги визнали, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія НОМЕР_1, видане Великожолудською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Великожолудської сільської ради, 26.02.2007 року, ОСОБА_8 усе своє майно заповів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2

Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв"язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об"єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об"єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невід"ємними від фізичної чи юридичної особи.

З письмових доказів, зокрема технічного паспорту, довідки ФОП ОСОБА_9 від 10.08.2016 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2016 року виданої Володимирецькою ДНК, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44168059 від 14.06.2016 року, довідок №1565, №1566 від 12.08.2016 року, №1262 від 13.06.2016 року виданих Великожолудською сільською радою Володимирецького району, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,40 га, рахується за ОСОБА_8 Реєстрація житлового будинку не проводилась, його вартість складає 77895 грн.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1962 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов»язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв"язку з викладеним ОСОБА_8 правомірно набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, хоча не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_8 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України.

З цих підстав позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації права власності за покійним ОСОБА_8 та у оформленні спадщини після його смерті.

У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутносиі їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок в АДРЕСА_1 наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об"єктом цивільних прав.

Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому ОСОБА_8 на праві власності, він входить до складу спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2.

Та обставина, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про смерть ОСОБА_8, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, свідоцтвами про народження, одруження ОСОБА_2

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач є законним спадкоємцем житлового будинку в АДРЕСА_1, і набув право власності на цей будинок правомірно внаслідок прийняття спадщини, оскільки на час смерті спадкодавця був неповнолітнім.

Спадкоємець за заповітом відповідач ОСОБА_2 (мати позивача) спадщину прийняла, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44168059 від 14.06.2016 року, однак спапдкові права оформити не бажає, про що свідчить її заява.

Інші спадкоємці за заповітом не прийняли спадщини, так як не проживали на час смерті із спадкодавцем та не подавали заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

А як зазначено у ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Як спадкоємець V черги за законом згідно 1265 ЦК України ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця був неповнолітній.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України)

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1270 ЦК України)

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 - діти спадкодавця, позов визнали, відмовилась від своєї частки спадщини, про що написали відповідні заяви, засвідчені секретарем Великожолудської сільської ради. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_8, у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті діда за законом, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв»язку з чим його позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208-209, 212-213 ЦПК України , ст.ст. 177, 178, 328, 1218, 1222-1223, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ч.4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок та інші господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1 Рівненської області, після смерті діда - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_11 солідарно на користь ОСОБА_1 - 778,95 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :