Справа № 308/2861/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Семерак І.О.

при секретарі - Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що із 12.03.1982 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 (дошлюбне ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вказує, що 22.11.1989 року її чоловікові ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку на індивідуальне будівництво площею 0,05 га по вул.Лісній, позиція 4/6 в м. Ужгород, на яку, у подальшому, було видано держаний акт на право приватної власності на землю. На вказаній земельній ділянці було побудовано будинок, відповідно до будівельного паспорту від 1989 р. У 2002 році державний акт на право власності на земельну ділянку та інші документи було втрачено. Рішенням від 23.11.2006 року №102 Ужгородської міської ради вирішено видати дублікат державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 у зв'язку із втратою оригіналу. У період з 2006 по 2009 рік останній багато разів намагався відновити втрачені документи, але йому так і не вдалося цього зробити.

Зазначає, що 06.04.2009 року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із вказаної вище земельної ділянки та будинку, який на ній розташований. Вона прийняла спадщину оскільки постійно проживала із спадкодавцем та вступила в управління та володіння майном. Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15.09.2014р., яке набуло законної сили, за її позовом визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 0, 05 га по вул. Лісна,4/6 в м. Ужгород в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 При оформленні кадастрової справи, вказаній земельній ділянці присвоєно поштову адресу: м. Ужгород, вул. Лісна, 16, з кадастровим №:45:001:0546, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка зареєстрована за ОСОБА_1

Однак, оскільки у тій справі нею не ставилася позовна вимога про визнання права власності і на житловий будинок, що розташований на даній земельній ділянці, а саме житловий будинок, загальною площею 204, кв. м., житловою площею 72,6 кв. м., просить визнати за нею, право власності на цей будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 06.04.2009 року.

В судове засідання позивач та її представник - ОСОБА_7 не з'явилися, однак від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності в якій позовні вимоги підтримає в повному обсязі та, з підстав наведених в позові, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - Ужгородської районної державної нотаріальної контори, будучи повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 із 12.03.1982 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії І-БА №761471 від 09.12.2009 року.

06.04.2009 року ОСОБА_8 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 1-ФМ №084260 від 07.04.2009 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Лісна, №16. ОСОБА_8 на випадок своєї смерті заповіту не залишав.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмову від її прийняття, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином судом встановлено, що спадкоємцями першої черги, після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2014 року, в справі №308/4312/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, яке набуло законної сили 26.09.2014 р., позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 0,05 га по вул. Лісна,4/6 в м.Ужгород в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

У силу ст.61 ЦПК України, вказані обставини, що встановленні судовим рішенням, не підлягають доказуванню.

Також судом встановлено, що при оформленні кадастрової справи, земельній ділянці по вул. Лісній, 4/6 в м. Ужгороді було присвоєно поштову адресу: м. Ужгород, вул. Лісна, 16. На вказаній земельній ділянці побудований житловий будинок, загальною площею 204, кв. м., житловою площею 72,6 кв. м. Належність вказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 стверджується будівельним паспортом від 1989 р. та технічним паспортом на будинок, а також не заперечується відповідачами.

Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2015 р., земельна ділянка площею 0,0499 га по вул. Лісній, 16 в м. Ужгород, з кадастровим №:45:001:0546, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована за ОСОБА_1

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_8 право власності за собою на вищевказаний будинок у встановленому Законом порядку не зареєстрував, що є перешкодою у отриманні його спадкоємцями у спадщину, у звязку з чим нотаріусом позивачу і було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_1 прийняла спадкове майно житловий будинок, шляхом свого фактичного проживання у ньому. Інші спадкоємці першої черги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують, відмовившись цим самим від своєї частки у спадковому майні на користь матері, ОСОБА_1

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вiдповiдно до листа Мiнiстерства юстицii України № 19-32/319 вiд 21.02.2005 року у разі смертi власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власностi на яке не була проведена i правовстановлюючий документ вiдсутнiй, питання визначення належностi цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирiшуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_2 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Лісна, №16, а також не встановлено інших осіб які б претендували на це право, окрім позивача, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 215, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Лісна, №16, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 06 квітня 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10