Номер провадження 2/331/1589/2016
06.12.2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку про що в книзі шлюбів зроблено відповідний запис № 182. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сімї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено актовий запис № 182, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 286741 від 14.07.2012 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 503210, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 30 від 15.01.2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сімї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль.
Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобовязати позивача прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 174, 208, 209, 212, 214-215, 224 226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 180, 181, 182 СК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 182, розірвати.
Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Суддя: В.М. Світлицька