Справа № 161/3331/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Провадження № 22-ц/773/1298/16 Категорія: 54 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Лівандовської-Кочури Т.В.,

за участі: секретаря - Концевич Я.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Воробєнко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою відповідача Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на рішення Луцького міськрайонного суду від 14 липня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що з 30.09.1999 року працював на посаді директора Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату. В серпні 2013 року внаслідок реорганізації був прийнятий на посаду директора філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» УДП «Укрінтеравтосервіс». За час роботи мав заохочення, подяки та нагороди. Будь-яких стягнень не мав. 04.12.2015 року та 22.01.2016 року йому було оголошено дві догани, які були ним оскаржені до суду. 04.03.2016 року йому було вручено копію наказу № 43-ВК про припинення трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків за трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки: жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, вини в його діях ніхто не встановлював, догани були застосовані поза строками, встановленими ст.148 КЗпП України, пояснення у нього в порушення ст.149 КЗпП України не відбиралися, при застосуванні дисциплінарного стягнення не вирішувалася можливість застосування іншого виду стягнення, не враховано багаторічну бездоганну працю. Крім того, його було звільнено в період непрацездатності. Погіршення стану здоров'я було викликане незаконними діями з боку відповідача, «травлею» та «витисканням». Крім того, незаконним звільненням йому було заподіяна моральну шкоду. Він віддав цьому підприємству велику частину життя, має передпенсійний вік. Було порушене його право на працю. Порушився його стан здоров'я, нормальний сон, взаємини в родині, став дратівливим і неврівноваженим. А тому просить, визнати незаконним і скасувати наказ філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 03.03.2016 року №43-ВК про його звільнення з посади, поновити його на посаді директора, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.03.2016 року по день ухвалення рішення, моральну шкоду в сумі 50 000 грн., а також судові витрати і витрати на правову допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 14 липня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 03.03.2016 року № 43-ВК про звільнення ОСОБА_1 з посади директора філії з 04.03.2016 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс».

Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» в користь ОСОБА_1 33413,60 грн. середнього заробітку за період вимушеного прогулу, 1000,00 грн. моральної шкоди, 551,20 грн. судових витрат та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Допущно негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць.

У поданій апеляційній скарзі відповідач Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник відповідача Воробєнко Н.В. апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив, оскільки вважає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не надав доказів в підтвердження своїх доводів щодо систематичного невиконання трудових обов'язків ОСОБА_1 без поважних причин, які б давали підстави звільнення останнього із займаної посади.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - Воробєнко Н.В., позивача ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудової книжки позивач ОСОБА_1 з 30.09.1999 року працював на посаді директора Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату. 09.08.2013 року був прийнятий на посаду директора філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» УДП «Укрінтеравтосервіс» (а.с.7, 9). Наказом філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 03.03.2016 року № 43-ВК ОСОБА_1 було звільнено з посади директора філії з 04.03.2016 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення згідно п.3 ст.40 КЗпП України (у разі перебування працівника на лікарняному, звільнити з роботи першим днем виходу з лікарняного (а.с.6).

Судом першої інстанції встановлено, що у наказі на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вказані - Акт проведення позапланової перевірки діяльності філії «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.02.2016 року; рекомендації Комісії за результатами проведення позапланової перевірки діяльності філії «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.02.2016 року; наказ УДП «Укрінтеравтосервіс» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 341 від 04.12.2015 року; наказ УДП «Укрінтеравтосервіс» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №12 від 22.01.2016 року; лист Міністерства інфраструктури України №2008/10/10-16 від 01.03.2016 року щодо погодження притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за умови дотримання ст.ст.147-149 КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" із подальшими змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.05.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01.07.2016 року, скасовано п. 2 наказу УДП «Укрінтеравтосервіс» №341 від 04.12.2015 року та наказ УДП «Укрінтеравтосервіс» №12 від 22.01.2016 року, якими ОСОБА_1 було оголошено догани (а.с.515-517).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже судом встановлено, що станом на час ухвалення даного рішення суду догани, які стали підставою звільнення позивача із займаної посади, були скасовані. А отже у відповідача відсутні підстави для звільнення позивача за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Таким чином, із підстав звільнення ОСОБА_1, зазначених у наказі, залишилися тільки - Акт проведення позапланової перевірки діяльності філії «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.02.2016 року; рекомендації Комісії за результатами проведення позапланової перевірки діяльності філії «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.02.2016 року; лист Міністерства інфраструктури України №2008/10/10-16 від 01.03.2016 року щодо погодження притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за умови дотримання ст.ст.147-149 КЗпП України, які самі по собі не є заходами дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів в підтвердження своїх доводів щодо систематичного невиконання трудових обов'язків позивачем без поважних причин, які б давали підстави звільнення останнього із займаної посади.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази, які вказують, що за час роботи, ОСОБА_1 був нагороджений нагрудними знаками в 2004 році «Почесний автотранспортник», в 2008 році «Почесний працівник транспорту України», в 2014 році «Почесний працівник «УДП «Укрінтеравтосервіс» (а.с.11, 13, 14).

Задовольняючи вимоги про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди суд першої інстанції вірно визначив їх розмір, керуючись нормами матеріального права та врахував важкість моральних страждань і принципи розумності та справедливості.

Однак в апеляційній скарзі відповідач не оспорював стягнуті судом в користь позивача розмір середнього заробітку та моральної шкоди.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо наказу № 80 від 19 березня 2015 року, яким позивачу ОСОБА_1 оголошено догану є безпідставним, оскільки такий наказ не зазначено як підставу звільнення ОСОБА_1 у наказі про звільнення і дана догана не доводить системи невиконання трудових обов'язків.

За правилами ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких інших доказів в підтвердження своїх доводів відповідач суду не надав.

Отже, виходячи із визначених ст.303 ЦПК України меж розгляду справи апеляційним судом колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 14 липня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: