РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1,зацікавлена особа П*ята Запорізька державна нотконтора,про встановлення факту ,що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 р. ОСОБА_1звернулася до суду з заявою,в якій зазначає,що 10.06.1992 р.вона уклала договір дарування,згідно якого отримала у власність від ОСОБА_2та ОСОБА_357/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1.

Договір був нотаріально посвідчений державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотконтори Нарохою О.В.

При складанні тексту договору української мовою,прізвище заявника було зазначено «ОСОБА_1» згідно відомостей паспорту зразка СРСР російською мовою,пізніше при отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою було зазначено «ОСОБА_1».

Реєстрація договору дарування у ЗМБТІ,складання технічного паспорту жилого будинку також були виконані російською мовою.

В 2015 р.заявник приватизувала земельну ділянку для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку,в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 07.04.2015 р.її прізвище зазначено «ОСОБА_1».

Посилаючись на те, що виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах на жилий будинок перешкоджають вчинити правочин щодо власності ,виправити описку у договорі дарування в нотаріальному порядку неможливо,спір про право відсутній,просить суд встановити юридичний факт,що договір дарування від 10.06.1992 р.про отримання ОСОБА_1.в дар від ОСОБА_2та ОСОБА_357/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1,посвідчений державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нот контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-1294, належить ОСОБА_1

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_5заяву підтримала та пояснила,що заявник ОСОБА_1при укладанні 10.06.1992 р.з ОСОБА_2та ОСОБА_3договору дарування частини жилого будинку мала паспорт зразка СРСР,складений російською мовою без перекладу прізвища на українську мову,згідно якого її прізвище у договорі було записано «ОСОБА_1»,реєстрація будинку в ЗМБТІ та складання технічного паспорту виконувались російською мовою.При отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою було зазначено «ОСОБА_1»,земельна ділянка для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку приватизована заявником,у відповідному свідоцтві про право власності її прізвище зазначено «ОСОБА_1».Під час консультації у нотаріуса щодо процедури розпорядження заявником належним їй нерухомим майном були виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах на жилий будинок,які перешкоджають вчинити правочин щодо власності,в позасудовий спосіб виправити описку неможливо.Просить суд заяву задовольнити з підстав,передбачених ст.256-258 ЦПК України.

Представник зацікавленої особи П*ятої Запорізької державної нотконтори в судове засідання не з*явився ,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст.36,169 ЦПК України суд ухвалює рішення без участі представника зацікавленої особи.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Запоріжжі,про що зазначено у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України.

10.06.1992 р.ОСОБА_1уклала договір дарування,згідно якого отримала у власність від ОСОБА_2та ОСОБА_357/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ із складанням технічного паспорту жилого будинку.

На теперішній час право власності ОСОБА_1на нерухоме майно не оспорюється.

З тексту договору дарування вбачається, що прізвище заявника було зазначено «ОСОБА_1» ,згідно відомостей паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою зазначено «ОСОБА_1».

На підставі рішення № 49/31 від 10.12.2014 р.Запорізької міської ради,ОСОБА_1передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку за адресою АДРЕСА_1, у відповідному свідоцтві про право власності її прізвище зазначено «ОСОБА_1».

З викладеного встановлено,що правовстановлюючі документи заявника на жилий будинок та земельну ділянку містять розбіжності щодо зазначення прізвища власника,що створює їй перешкоди у вчиненні правочинів відносно нерухомого майна.

Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на жилий будинок,від якого залежить реалізація її майнових прав ,вона обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою окремого провадження за відсутності спору про право .

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60,208-209, 212-215, 218,256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити ,що договір дарування від 10.06.1992 р.про отримання ОСОБА_1 в дар від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 57/100 частин жилого будинку за адресою АДРЕСА_1,посвідчений державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нот контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-1294 ,належить ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення,а особами,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,-протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко