У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» (далі - ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»), мотивуючи його тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2015 року було частково задоволено його позов до ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс», визнано бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на його скаргу від 15 січня 2015 року незаконною, визнано порушення відповідачем вимог ст. ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» та зобов'язано надати йому довідку про склад сім'ї ОСОБА_2

Не зважаючи на набрання зазначеним рішенням законної сили, та пред'явлення виконавчого листа, що виданий на його виданий на його виконання, рішення суду відповідачем не виконане.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» на свою користь 2 617 грн 02 коп. компенсації за втрачений ним робочий час ; 843 грн 91 коп. - вартість витраченого пального; 80 грн - витрачених на придбання поштових конвертів, паперу та копіювання документів; 734 грн 46 коп. - оплати за спожитий природний газ у січні 2015 року без урахування пільги, у зв'язку з відмовою у видачі довідки про склад сім'ї; 6 300 грн - витрат на санаторно-курортне лікування; 15 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 3 000 грн витрат на правову допомогу.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, на підставі дослідження та оцінки наданих сторонами доказів (ст. 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

При цьому, судом правильно зазначено, що витрати, понесені позивачем під час розгляду іншої справи, є судовими витратами, а не майновою шкодою, тому вирішення питання про їх відшкодування може бути вирішене у відповідності до ст. 220 ЦПК України.

Крім того, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення вартості спожитого природного газу, суд правильно зазначив, що позивачем не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяння ОСОБА_2 шкоди.

Також суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог про відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування та моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова