Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_4 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 68 530 доларів США зі строком користування коштами до 01 квітня 2033 року та сплатою 12,45 % річних за користування кредитом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2010 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 212,02 доларів США. Оскільки це рішення відповідачем не виконується, то останній повинен сплатити кредитору інфляційні втрати у розмірі 403 978 грн 67 коп. та 3 % річних у розмірі 51 208 грн 56 коп.

ОСОБА_4 подала зустрічний позов про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, укладених із ПАТ «Універсал Банк», із використанням нечесної підприємницької практики, вчиненими під впливом помилки. Також станом на 27 квітня 2008 року банк не мав банківської ліцензії і не міг укладати кредитні договори в іноземній валюті.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за процентами за кредитним договором у розмірі 27 080 доларів США 13 центів, що еквівалентно 575 523 грн 17 коп., інфляційні втрати за час прострочення виконання рішення суду у розмірі 403 978 грн 67 коп., 3 % річних у розмірі 51 208 грн 56 коп., усього - 1 034 364 грн 40 коп.; у решті позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором змінено: зменшено суму заборгованості з 1 034 364 грн 40 коп. до 626 731 грн 73 коп. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором і задоволення її позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом у частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції, із висновками якого у цій частині погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про часткове задоволення указаного позову й ухвалюючи нове рішення про зменшення суми заборгованості за кредитним договором у зв'язку з неправильним обчисленням суми інфляційних втрат за час прострочення виконання рішення суду, апеляційний суд виходив із того, що індексації внаслідок знецінення підлягає грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, то апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, на момент укладення оспорюваного кредитного договору ОСОБА_4 погодилася з усіма його умовами, самостійно обрала валюту кредиту та валюту виконання зобов'язань. На момент укладення спірного кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» мало банківську ліцензію НБУ від 07 грудня 2007 року № 92 та дозвіл на здійснення банківських операцій від 07 грудня 2007 року № 91-1.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції у незміненій частині та суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

І.К.Парінова

В.О.Савченко