НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3683/16
№ 2/183/2130/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивач звернулась до суду з означеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 (Калініна), 12, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. У вказаному будинку, окрім позивача зареєстровано племінника позивача ОСОБА_2, який з дня прописки у будинку не проживає, проживає окремо, означеним житловим приміщенням не користується, не приймає участі в утриманні будинку, чим порушує права позивача. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним будинком.

Позивач надала суду заяву, згідно якої просить розглядати позов за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування будинку від 20 грудня 2007 року належить будинок, розташований за адресою: вул. ОСОБА_3 (Калініна), 12 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Також у вказаному домоволодінні, згідно довідки ГУ ДМС України в Дніпропетровської області з 01 вересня 2006 року зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з Акту старшого інспектора Відділу реєстрації та обліку громадян ОСОБА_4 комітету Новомосковської міської ради № 2116/305 від 23 червня 2016 року, складеного за участю мешканців будинків № 14 та 11 по вул. І.Ємельяненка (Калініна) в м. Новомосковськ Дніпропетровської області - ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_2 не проживає у будинку за адресою місця реєстрації.

Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: вул. ОСОБА_3 (Калініна), 12, м. Новомосковськ Дніпропетровської області відповідач не проживає більше року, а лише зареєстрований в ньому.

У відповідності до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Ст.158 ЖК України визначено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

Так, з матеріалів справи не вбачається наявності належним чином укладеного договору найму, доказів на підтвердження сімейних відносин між позивачем та відповідачем , заповіту, інших обставин на підставі яких встановлено сервітут чи право користування відповідачем будинком, належним позивачу, матеріали справи свідчать про відсутність відповідача у житловому приміщенні, що належить позивачу більше, ніж 15 років.

За таких обставин, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 552 гривні, тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226 ЦПК України суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинку, розташованого за адресою: вул. ОСОБА_3 (Калініна), 12 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов