Справа №173/460/16-ц
Провадження №2/173/382/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 4 вересня 2009 року зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2. Вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В грудні 2014 року припинено шлюбні стосунки з відповідачем та вони почали мешкати окремо. З того часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач зазначає, що вона не працює, доходів не має. на підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, оскільки відповідач не працює та має мінливий дохід.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він працює офіційно, тому просив суд стягувати з нього аліменти в частці від його заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Верхньодніпровської міської ради № 317 від 18 березня 2016 року (а.с.5).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність непрацездатних батьків інших дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батка і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що відповідачем надано докази про його доходи у виді заробітної плати, яку він отримує, працюючи водієм на приватному підприємстві «УкрАвтоІнвест», суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Не дивлячись на те, що позивачу було роз'яснено обов'язок надання суду доказів на підтвердження доводів позовної заяви, зокрема в ухвалі про відкриття провадження, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що відповідач окрім доходів у виді заробітної плати, має ще й інші доходи, які б давали підстави для визначення аліментів в твердій грошовій сумі, як просить позивач. Окрім того, суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки, в тому числі щодо утримання дитини. Тому та обставина, на яку посилається позивач, про те, що вона ніде не працює, не звільняє її як мати дитини, від обов'язку утримувати дитину.

У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповвдного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ін..н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко