Справа № 296/5204/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа приватний нотаріус ОСОБА_2, Житомирська міська рада про встановлення факту проживання однією сім"єю ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в червні 2016 року звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім"єю її з дядьком ОСОБА_3, який помер 10.07.2015. В обгрунтування заяви вказала, що приблизно із січня місяця 2009 року, на прохання своєї тітки, ОСОБА_4, почала проживати із родиною ОСОБА_4, допомагала їм по господарству, доглядала їх та постійно проживала з ними у квартирі АДРЕСА_1. 08.10.2010 тітка ОСОБА_4 уклала із заявницею спадковий договір, згідно з умовами якого ОСОБА_3 мав право довічно проживати у вказаній вище квартирі. Тітка заявниці померла 03.05.2015, після її смерті заявниця продовжувала проживати у вказаній вище квартирі, доглядати ОСОБА_3, забезпечувати його харчуванням, ліками, одягом, необхідною допомогою, утримувати квартиру в належному стані. ОСОБА_3 помер 10.07.2015, заявниця здійснила його поховання.

В листопаді 2015 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, заяву нотаріус прийняла, однак, в усній формі роз"яснила заявниці, що у неї відсутні докази того, що вона є спадкоємицею за законом, оскльки заповіту спадкодавець не складав, що спонукало заяницю звернутися до суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з наведених вище підстав та просив її задовольнити.

Від приватного нотаріуса ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 24).

Представник Житомирської міської ради до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитані в судовому засіданні, підтвердили факт проживання заявниці однією сім"єю з покійними ОСОБА_4.

Суд заслухав пояснення представника заявника, свідків, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що приблизно із січня місяця 2009 року на прохання своєї тітки, ОСОБА_4, заявниця ОСОБА_1 почала проживати спільно із родиною ОСОБА_4, допомагала їм по господарству, доглядала їх та постійно проживала з ними у квартирі АДРЕСА_1.

08.10.2010 ОСОБА_4 уклала із заявницею спадковий договір, згідно з умовами якого

ОСОБА_1 в разі смерті ОСОБА_4 набуває право власності на майно квартиру за номером 4 в будинку за номером 39, що по вулиці Бориса Тена в місті Житомирі; чоловік ОСОБА_3 мав право довічно проживати у вказаній вище квартирі (а.с. 6).

ОСОБА_4 померла 03.05.2015 (а.с. 4), після її смерті заявниця продовжувала п

роживати у вказаній вище квартирі, доглядати ОСОБА_3, забезпечувати його харчуванням, ліками, одягом, надавала необхідну допомогу, утримувала квартиру в належному стані.

ОСОБА_3 помер 10.07.2015 (а.с. 5), заявниця здійснила його поховання (а.с. 7-9).

Згідно з роз"ясненнями п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи та заслухавши свідків, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з січня місяця 2009 року і по день смерті ОСОБА_3, а саме по 09.07.2015, постійно проживала однією сім"єю із ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2, вела спільне господарство та користувалася усіма правами як член сім"ї ОСОБА_3, а тому суд вважає заяву обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім"єю з ОСОБА_3 з січня 2009 року і по день його смерті - 09 липня 2015 року та визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 09 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук