Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Юнісон банк» про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства «Юнісон банк» (далі - ПАТ «Юнісон банк») з блокування поточних рахунків , що відкриті на її ім'я, починаючи з 06 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року включно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 листопада 2015 року ПАТ «Юнісон банк» зупинив видаткові фінансові операції по її рахунках, відкритих в у цьому банку, що обмежило її право користування своїми грошовими коштами, які знаходилися на таких рахунках. Як на причини блокування, банк посилався на рішення, прийняте Державною службою фінансового моніторингу України з підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII (далі - Закон № 1702-VII). Проте, ОСОБА_3 не погоджується з існуванням підстав для застосуванням до неї санкцій, зазначених в ст. 17 вищезазначеного Закону.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визнано незаконними дії ПАТ «Юнісон банк» по блокуванню поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (гривня), що відкриті на ім'я ОСОБА_3., починаючи з 06 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року включно.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що банк не довів належними та допустимими доказами наявність рішення спеціально уповноваженого органу про зупинення видаткових операцій на рахунках позивача, не надав доказів, які б підтверджували прийняття Державною службою фінансового моніторингу України рішення про зупинення видаткових операцій по рахунках позивача, а також вказав про те, що самою Державною службою фінансового моніторингу України не підтверджено факт прийняття таких рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27 серпня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_3 у ПАТ «Юнісон банк» було відкрито поточні рахунки - № НОМЕР_1 (поточний рахунок фізичної особи) та № НОМЕР_2 (картковий рахунок (гривня)) (а.с.11-14).

21 жовтня 2015 року ПАТ «Юнісон банк» на адресу ОСОБА_4 направив листа з пропозицією надати документи, які підтверджують джерела походження коштів та відповідність фінансового стану (копії декларацій про доходи, договорів купівлі-продажу, тощо), що надходять на рахунки відкриті у банку. Інформацію запропоновано надати протягом п'яти днів з дати отримання запиту, за визначеною адресою та попереджено, що у разі ненадання зазначених документів, банк на виконання ч. 5 ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» буде вимушений відмовити ОСОБА_3 в обслуговуванні (а.с.15).

23 жовтня 2015 року ОСОБА_3 направила на адресу банку лист, в якому висловила свою незгоду з пропозицією банку та зазначила, що у останнього відсутні законні підстави для припинення її банківського обслуговування. Документи, які підтверджують джерела походження коштів на рахунку ОСОБА_3 та відповідність фінансового стану, остання банку не надала (а.с.16-17).

У період з 06 листопада по 12 листопада 2015 року та у період з 13 листопада по 17 грудня (включно) 2015 року за відкритим у ПАТ «Юнісон банк» поточним (картковим) рахунком № НОМЕР_2 видаткові операції були зупинені.

06 листопада 2015 року ОСОБА_3 під час спроби розрахуватися платіжною карткою дізналася про блокування свого рахунку.

Листом від 19 листопада 2015 року ОСОБА_3 було повідомлено, що проведення видаткових операцій за відкритим нею у ПАТ «Юнісон банк» картковим рахунком № НОМЕР_2 зупинено на підставі рішення Державної служби фінансового моніторингу України від 06 листопада 2015 року на строк 5 робочих днів, з 06 по 12 листопада 2015 року (включно) з підстав, передбачених ч. 3 ст. 17 Закону № 1702-VII. Вказаний строк був продовжений рішенням Державної служби фінансового моніторингу України від 12 листопада 2015 року на 25 робочих днів, з 13 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року (включно), з підстав, передбачених ч. 5 ст. 17 Закону № 1702-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону № 1702-VII суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 1702-VII спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст 17 Закону № 1702-VII передбачено, що спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Згідно ч. 5 ст. 17 Закону № 1702-VII у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу;

є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Суб'єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій:

третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб'єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій);

наступного робочого дня після дня отримання суб'єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до ч. 3 цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій);

наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції), зазначеної у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій);

наступного робочого дня після дня отримання суб'єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до ч. 5 ст. 23 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави.

Суб'єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів.

За змістом ч. 10 ст. 17 Закону № 1702-VII зупинення фінансових (фінансової) операцій (операції) відповідно до частин першої - третьої, п'ятої цієї статті, частини третьої ст. 23 цього Закону не є підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності суб'єкта первинного фінансового моніторингу та його посадових осіб за порушення умов відповідних правочинів.

Залишаючи без задоволення заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ПАТ «Юнісон банк» доведено факт того, що зупиняючи видаткові фінансові операції за картковим рахунком ОСОБА_3, банк діяв на виконання рішень компетентного органу - Державної служби фінансового моніторингу України відповідно до положень Закону № 1702-VII, а тому правові підстави для визнання незаконними дій банку щодо зупинення видаткових операцій за картковим рахунком позивача та для задоволення позовних вимог - відсутні.

Разом з цим, слід вказати про те, що посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції положень ст. 303 ЦПК України, зокрема, врахування доказів отриманих за запитом суду апеляційної інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається із матеріалів, позивачем у суді першої інстанції було заявлено клопотання про витребування доказів, зокрема остання просила витребувати із ПАТ «Юнісон банк» та Державної служби фінансового моніторингу України всі документи (рішення чи інші документи (в тому числі документи в електронному вигляді, повідомлення, запити)) спеціально уповноваженого органу з питань фінансового моніторингу, інших органів, організацій чи установ, у тому числі правоохоронних органів, документів від суб'єкта первинного фінансового моніторингу ПАТ «Банк «Юнісон» - по блокуванню поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (гривня), що відкриті на ім'я позивача, починаючи з 06 листопада 2015 року по 08 грудня 2015 року (а.с. 36).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року зобов'язано Державну службу фінансового моніторингу України надати суду всі документи (рішення чи інші документи (в тому числі документи в електронному вигляді, повідомлення, запити) спеціально уповноваженого органу з питань фінансового моніторингу, інших органів, організацій чи установ, в тому числі правоохоронних органів, документів від суб'єкта первинного фінансового моніторингу ПАТ «Банк «Юнісон» - по блокуванню поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (гривня), що відкриті на ім'я позивача, починаючи з 06 листопада 2015 року по 08 грудня 2015 року (а.с. 42).

Слід зауважити, що клопотання в частині зобов'язання ПАТ «Юнісон банк» надати суду вказану документацію не розглянуто.

Листом від 15 грудня 2015 року Державна служба фінансового моніторингу України надала письму відповідь відносно витребуваної інформації з посиланням на таємницю фінансового моніторингу (а.с. 46).

У січні 2016 року ПАТ «Юнісон банк» заявило клопотання про витребування доказів, зокрема просило витребувати із Державної служби фінансового моніторингу України рішення від 06 та 12 листопада 2015 року про зупинення проведення видаткових операцій за рахунком № НОМЕР_2, що відкритий у ПАТ «Юнісон банк» на ім'я позивача, починаючи з 06 листопада 2015 року по 12 грудня 2015 року. Тобто, банк фактично повторно просив Державну службу фінансового моніторингу України надати вказану інформацію, однак дане клопотання судом залишено без задоволення (а.с. 67, 76).

Таким чином, суд першої інстанції належним чином не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно з вимогами ст. 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки, які визначені ст. 27 ЦПК України.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ПАТ «Юнісон банк» вдруге заявило клопотання про витребування доказів, зокрема просило витребувати із Державної служби фінансового моніторингу України рішення від 06 та 12 листопада 2015 року про зупинення проведення видаткових операцій за рахунком № НОМЕР_2, що відкритий у ПАТ «Юнісон банк» на ім'я позивача, починаючи з 06 листопада 2015 року по 12 грудня 2015 року (а.с. 122).

Листом від 14 квітня 2015 року Державна служба фінансового моніторингу України надала письмову відповідь відносно витребуваної інформації з посиланням на таємницю фінансового моніторингу (а.с. 142).

Разом з цим, ПАТ «Юнісон банк» надало до суду лист-відповідь Державної служби фінансового моніторингу України від 04 квітня 2016 року, який надійшов на запит банку про надання інформації, в якому Державна служба фінансового моніторингу України знову зазначила про неможливість надання інформації з посиланням на таємницю фінансового моніторингу.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції залишено без задоволення клопотання відповідача щодо витребування доказів, то суд апеляційної інстанції вірно керувався положеннями п. 6 ч. 1 ст. 301 ЦПК України, за яким має право вирішити питання про витребування доказів за клопотанням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази у витребуванні яких було неправомірно відмовлено. При цьому слід врахувати, що витребувана інформація не відрізняється від наданої у суді першої інстанції, тобто встановлення чи дослідження нових фактів не відбулось.

Разом з цим, у своїх письмових відповідях Державна служба фінансового моніторингу України вказувала про те, що витребувану інформацію має право надати клієнту (ОСОБА_3.) у разі його звернення, чим позивач не скористалась.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судом апеляційної інстанції дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у касаційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть ухваленого рішення і висновків суду не спростовують. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення, так як воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська