Ухвала

іменем україни

23 травня 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 проусунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивувала тим, що є власницею нежилих приміщень першого поверху будинку АДРЕСА_1 та відповідно до договору оренди користувачем земельної ділянки площею 0,0177 га, що розташована за вказаною адресою й на якій відповідач встановив розбірно-збірний металевий гараж, що порушує її права, як власника нежилих приміщень та користувача прибудинкової території.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно та в користуванні земельною ділянкою площею 0,0117 га по АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати самочинно встановлений металевий гараж.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За правилами ст. 103 ЗК Українивласники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Частиною 2 ст. 152 ЗК Українипередбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, оскільки через протиправні дії відповідача, ОСОБА_4 позбавлена можливості вільно користуватися належними їй на праві власності приміщеннями, виконувати обов'язки по утриманню цього приміщення, так як через самочинно встановлений відповідачем гараж, про демонтаж якого ОСОБА_5 були вручені припис і розпорядження Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, не має доступу до зовнішніх стін та вікон, що створює перешкоди в проведенні поточного ремонту фасаду, даху, вікон тощо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук