У х в а л а

іменем україни

28 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської», третя особа - ОСОБА_3, про скасування актів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» та ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві (далі - УВДФССНВВПЗ України у м. Києві, Фонд) звернулось до суду з позовом, у якому просило скасувати акти Н-1 та Н-5 стосовно нещасного випадку з ОСОБА_3 від 16 січня 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що основною причиною настання нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_3 20 грудня 2014 року, було перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння, що підпадає під дію пп. 4 п. 16 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Посилаючись на те, що вказаний нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, на нього не повинен складатися акт за формою Н-1 та відповідно він не є страховим для Фонду, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києвізадоволено, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Скасовано акти Н-1 та Н-5 стосовно нещасного випадку з ОСОБА_3, який стався 20 грудня 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» та ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї УВД ФССНВВПЗ України у м. Києві, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що УВД ФССНВВПЗ України у м. Києві не належить до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст вказаних актів, оскільки складені акти та фактичні обставини нещасного випадку на виробництві не зачіпають і не порушують прав чи інтересів Фонду.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов, виходив з того, що акти форми Н-5 та Н-1 є безумовною правовою підставою для проведення Фондом страхових виплат за рахунок коштів Фонду і здійснення таких виплат безпосередньо стосується прав та майнових інтересів Фонду, у зв'язку із чим останній має право на звернення до суду з указаним позовом; при цьому, розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на час нещасного випадку перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому наявні правові підстави для скасування актів Н-1 та Н-5 стосовно нещасного випадку, який стався 20 грудня 2014 року з ОСОБА_3

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 грудня 2014 року майстер будівельно-монтажного управління ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» ОСОБА_3, 1968 року народження, працював на об'єкті будівництва житлового будинку за адресою по вул. Драгоманова, 4 у м. Києві, та з ним стався нещасний випадок.

Відповідно до висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 20 грудня 2014 року № 1761 у крові ОСОБА_3 виявлено 1,31 % етилового спирту (а. с. 161).

Згідно з актом від 16 січня 2015 року № 2, затвердженим Головою правління ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» ОСОБА_4, нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки такий трапився на робочому місці під час виконання потерпілим своїх трудових обов'язків, в якому також зазначено, що ОСОБА_3 перебував на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння (а. с. 5-15).

Відповідно до п. 7 Акту Н-1 основною причиною настання нещасного випадку вказано невиконання вимог Інструкції з охорони праці, а супутньою - перебування у стані алкогольного сп'яніння (а. с. 5-8).

В наказі ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» від 19 січня 2015 року № 8 «Про результати розслідування нещасних випадків» також зазначено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння на робочому місці, чим допустив порушення ряду нормативних актів.

За умовами ч. 4 п. 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Порядок) обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Згідно із п. 33 Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції на приписи ч. 4 п. 16 Порядку уваги не звернув та не врахував, що відповідно до п. 7 Акту Н-1 саме основною причиною настання нещасного випадку визначено невиконання вимог Інструкції з охорони праці, а перебування у стані алкогольного сп'яніння є лише супутньою причиною настання нещасного випадку, у зв'язку із чим суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для скасування актів Н-1 та Н-5 стосовно нещасного випадку, що стався 20 грудня 2014 року з ОСОБА_3

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій ім. С. Ковальської» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович