Справа № 463/6440/15 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/3287/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив № 11», ОСОБА_5 про скасування пункту протоколу, викладення пункту протоколу в іншій редакції, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

28 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Автогаражного кооперативу № 11, ОСОБА_5, і з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог ( а.с. 19) просив:

скасувати абзац 7.1 протоколу зборів уповноважених № 29/09-2013 від 29.09.2013 року;

абзац 7.4 протоколу зборів уповноважених № 29/09-2013 від 29.09.2013 року по поверненню пайових внесків члену кооперативу АГК-11 ОСОБА_6 викласти в такій частині: виділене місце під облаштування гаражу без оплати ОСОБА_7 надати члену кооперативу АГК-11 ОСОБА_8 без повернення йому пайових внесків з індексацією;

стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн за приниження позивача перед членами кооперативу на зборах уповноважених, які відбулися 29.09.2013 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що позивач і відповідач ОСОБА_5 являються членами Автогаражного кооперативу № 11. 29.09.2013 р. відбулися збори уповноважених членів кооперативу, на яких затверджено рішення правління від 26.11.2008 року про надання відповідачу ОСОБА_5 місця під облаштування гаража взамін його дахової стоянки, зданої в АГК, яку ОСОБА_5 зайняв самовільно, не провівши за неї оплати. Більше того, передача місця під облаштування гаражу взамін на дахову стоянку відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки загальна кооперативна власність, згідно статуту може бути продана за згодою не менше 2/3 членів кооперативу, що становить не менше 436 осіб, з подальшим обовязковим поверненням кожному члену належної йому дольової частини. 29.09.2013 р. порушивши наведені вище питання на зборах уповноважених позивач зазнав безпідставних принижень від відповідача ОСОБА_5, який звинуватив його у викраденні печатки. Ступінь моральних страждань оцінює в розмірі 5000 грн., які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На вищезазначене рішення позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить апеляційний суд:

скасувати абзац 7.1 протоколу зборів уповноважених № 29/09-2013 від 29 вересня 2013 року про затвердження рішення правління (протокол № 13 від 26.11.2008 р) ;

бокс НОМЕР_1 отриманий у незаконний спосіб повернути у загальну кооперативну власність.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи, зокрема, не витребував у відповідача ОСОБА_5 квитанції до прибуткового касового ордера по оплаті на будову закритої дахової стоянки, вступний внесок і пай. Вважає, що голова кооперативу ввів в оману членів правління, що за ОСОБА_5 закріплене місце на даховій стоянці. В матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів про надання ОСОБА_9 гаражу НОМЕР_1 і немає документів про внесення ОСОБА_9 повного внеску за гараж.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що 29.09.2013 року відбулись збори уповноважених АГК № 11 , на яких згідно протоколу, № 29/09-2013 ( а.с. 3,4) серед інших питань затверджено рішення правління (протокол № 13 від 26.11.2008 р (а.с. 29-40) про надання члену коопеоративу ОСОБА_5 місця під облаштування гараж взамін його дахової стоянки , зданої в АГК (п. 7.1) та знято з голосування питання про повернення пайових внесків ОСОБА_6 і Віділіну (п.7.4). На зборах 29.09.2013 року були присутні 53 уповноважених із загальної їх кількості 60 чоловік, згідно п.4.2 Статуту. Таким чином, оскільки під час затвердження рішення про надання ОСОБА_5 місця під облаштування гаража, взамін належної ОСОБА_5 дахової стоянки із сплатою ОСОБА_5 автогаражному кооперативу різниці 1500 грн, не було порушено процедури встановленої законом і збори уповноважених не вийшли за межі своїх повноважень, визначених Статутом, що по суті не може розцінюватись інакше, ніж реалізація права на майно кооперативу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що немає підстав для визнання незаконним п. 7.1 протоколу і його скасування, а відтак, і задоволення цієї вимоги. Оскільки, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про кооперацію», повноваженнями прийняття рішень щодо володіння , користування та розпорядження майном наділені виключно збори членів кооперативу (збори уповноважених), і суд в такому випадку не наділений повноваженнями своїм рішенням замінити рішення органу управління , та зважаючи на те, що позовні вимоги щодо викладення абзацу 7.4 протоколу зборів уповноважених № 29/09-2013 від 29.09.2013 року в новій редакції стосувалися прав ОСОБА_6, а не прав та обов»язків позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначеної позовної вимоги. Так як, всупереч приписам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не довів протиправності поведінки ОСОБА_5, та позивачем ні в мотивах позову, ні в судовому засіданні не було зазначено, з яких міркувань він виходив оцінючи спричинену йому моральну шкоду, аналізуючи обставини справи в сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт заподіяння моральної шкоди є недоведеним і відмовив у задовленні такої вимоги.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи і їм надана правильна правова оцінка.

Оскільки пунктом 7.1 рішення зборів уповноважених від 29.03.2013 року було затверджено рішення правління АГК -11 від 26 листопада 2008 року №13 , яким ОСОБА_5 було надано для стоянки його автомобіля місце біля ремонтної ями, і відповідно ні кооперативом , ні позивачем, зокрема, не було і не могло бути сплачено будь-яких коштів за місця в гаражному кооперативі, так як земельна ділянка була надана автогаражному кооперативу безоплатно, то неіснуючі у позивача майнові права на місце під бокс , яке було виділено ОСОБА_5, не могло бути порушене.

З огляду на те, що позовні вимоги про викладення абзацу 7.4 протоколу зборів уповноважених № 29/09-2013 від 29.09.2013 року в новій редакції стосувалися не позивача, а ОСОБА_6, який не уповноважував позивача представляти його інтереси, крім цього питання по п. 7.4 було знято з порядку денного зборів уповноважених від 29.09.2013 року, не було підстав і для задоволення вищезазначених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивачем не було надано доказів, а відтак не було доведено факту приниження його ОСОБА_5 перед членами кооперативу на зборах уповноважених, які відбулися 29.09.2013 року, у суду першої інстанції не було також підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Так як, позивач не є повноважним представником Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив № 11»і ним не були заявлені позовні вимоги про повернення боксу НОМЕР_1 у загальну кооперативну власність, немає підстав для задоволенння апеляційної скарги, і постановлення рішення про задоволення вищезазначених вимог, які в суді першої інстанції не були заявлені.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріальногго і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обгрунтованості оскаржуваного рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржуване рішення- залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314 , ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.