справа №176/796/16-ц
провадження №2/176/840/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.,

при секретарі Лоцман М.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом та просить стягнути на її користь із відповідача аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Жовтоводського міського суду від 12.04.2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, була залучена ОСОБА_3. /а.с.23/

Свої вимоги в позові, а в подальшому і в судовму засіданні, позивач обґрунтувала тим, що вона з 06.07.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_5. З 29.12.2015 року шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, стали мешкати за різними адресами, при цьому дитина залишилася мешати із нею, перебуваючи на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеральне становище. При цьому відповідач має можливість виконувати свої обов'язки щодо утримання неповнолітньої дитини оскільки є здоровою особою, має постійне місце роботи та стабільний заробіток.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та, неспростовуючи того факту, що спільний із позивачем син ОСОБА_5 після припинення шлюбних відносин із позивачем, дійсно мешкає разом із матр"ю та знаходиться на її матеріальному забезпеченні, просив стягнути з нього аліменті на його утримання у меньшому розмірі, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що він є також платником аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у нього від першого шлюбу.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні року просила постановити судове рішення, яким позов задовольнити частково, у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, підтвердивши факт сплати відповідачем на її користь аліменнтів на утримання сина ОСОБА_6 за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2009 року.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із досліджених судом копій свідоцтв про шлюб та народження / а.с. 3,4/ судом безспірно встановлено, що сторони з 06.07.2013 року перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі від якого мають одного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із пояснень сторін в судовому засданні судом також встановлено, що з 29.12.2015 року шлюбні відносини між першими припинені, після чого позивач разом із дитиною стала мешкати АДРЕСА_1, а відповідач по провулку Володарського, 10.

В судовому засіданні позивач пояснювала, що матеріальним утриманням дитини вона опікується самостійно, а відповідач свої батьківські обов"язки щодо утримання сина не виконує.

Ці обставини відповідачем в судовому засіданні не спростовувалися.

У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 ст. 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням того, що домовленості про утримання спільної сина ОСОБА_5 сторони не досягли, кошти на його утримання мають бути присуджені за рішенням суду.

Визначаючи частку заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд вважає, що вона має складати 1/6 частку від заробітку першого виходячи із таких міркувань.

Підтримуючи заявлений позов, позивач вважала, що відповідач за своїм станом здоров"я та матеріальним станом може та забов"язаний сплачувати аліменти на їх спільного сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Відповідач, у свою чергу, визнаючи позов у меншому розмірі, а саме у розмірі 1/6 частини від свого заробітку, посилався на виконання ним за судовим рішенням свого батьківського обов"язку по утриманню другої малолітньої дитини. Окрім того, відповідач посилався на те, що його дохід за місцем роботи не є значним, що не дозволяє йому сплачувати аліменнти на утримання сина ОСОБА_5 у більшому розмірі.

У відповідності до ст. 182 СК Ураїни при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: 1)стан здоров"я та матеріальне становище дитини;2)стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів;3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4)інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановено судом із пояснень третьої особи рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2009 року з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини. Ці аліменти відповідач дотепер сплачує їй у визначеному судом розмірі.

Отже судом, на виконання вимог ст. 182 СК України, встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, на день постановки судового рішення має двох утриманців та отримує дохід у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи на ДП СхідГЗК.

Таким чином, на переконання суду, відповідач за своїм матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, оскільки таке додаткове утримання із його заробітку, наряду з іншими утриманнями, які вже здійснюються, поставило би його самого у край тяжке матеріальне становище.

За таких обставин, розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5, які підлягають стягненню з відповідача, має становити 1/6 частину від усіх видів його доходів.

Доводи третьої особи про те, що відповідач, окрім заробітної плати має додаткові доходи, які приховує, суд не може прийняти до уваги, оскільки на підтвердження цих обставин третя особа не надала суду жодного доказу, у той час, як ст. 60 ЦПК України забов"язує сторони надавати докази на підтвердження заявленихтверджень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору.

Окрім того, відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України та у відповідності до ст.ст. 10,11,15, 60, 213-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця м. Жовті Води Дніпропетровської області, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого на РМЗ ДП СхідГЗК, зареєстрованого АДРЕСА_2 та фактично мешкаючого по АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.02.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця м. Жовті Води Дніпропетровської області, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого на РМЗ ДП СхідГЗК, зареєстрованого АДРЕСА_2 та фактично мешкаючого по АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за розгляд справи у суді.

У задоволенні решти частини позовних вимог позивачу відмовити - у зв'язку з їх безпідставністю.

Рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежів за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон